Režie:
Mani RatnamScénář:
Mani RatnamKamera:
Santosh SivanHudba:
A.R. RahmanHrají:
Shahrukh Khan, Manisha Koirala, Preity Zinta, Raghuvir Yadav, Sabyasachi Chakraborty, Piyush Mishra, Sanjay Mishra, Mita Vashisht, Malaika Arora (více)Obsahy(1)
Amar, reportér celostátního rádia, jede do nebezpečného regionu natáčet rozhovor se separatisty a tamními obyvateli. Na jednom nádraží se však jeho cesty osudově zkříží s jednou tajemnou a záhadnou dívkou. (berg.12)
Recenze (23)
Začnem od konca, záver tohto filmu bol pre mňa asi najšokujúcejší a nejneočakávanejší aký som kedy videla. Aj keď z celého deja tento zmar bolo do značnej miery cítiť, fakt som až toto nečakala. Film mi utkvel v pamäti dvoma scénami a to tou záverečnou a videom k piesni Chaiyya Chaiyya, tá pieseň v sebe zosobňuje obrovskú dávku túžby po živote ktorú ja osobne cítim z celého filmu, aj keď nakoniec dopadne ako dopadne. Pre bežného diváka je tento kúsok nestráviteľný, je presýtený emóciami toho rázu, ktorý sa v západnej filmografii nevidí. SRK tu tol aj s Manishou skvelý, ona síce nie modelkovský typ, ale má v sebe určitú tragičnosť a osudovosť, ktorá tu bola absolútne na mieste. Prostredie kde sa natáčalo absolútne podčiarkovalo náladu a vzhľad filmu, výber bol dokonalý. ()
Rahmanov soundtrack mám doma už asi 9 rokov. Poznám ho naspamäť a je naozaj parádny. Tak som si konečne pozrela príbeh, ktorý ku nemu patrí. Na Bollywood celkom netradičný. Príbeh Amarovej lásky, ktorej nepriali okolnosti, na pozadí ktorej sa rieši vážna téma - terorizmus. Film mal aj slabé chvílky, ale kašlať na ne. Shahrukh bol miestami fantastický a každý song mal vo filme vlastný klip. Štvrtá * za muziku. ()
Dvě a tři čtvrtě hodiny koukání na extrémně nesympatického, vlezlého, sobeckého blba, a jeho patologickou obsesi náhodně vybranou ženskou, o níž nic neví - to prostě nemůžu hodnit kladně. Indickým ženám (a očividně i místním hodnotitelům) nejspíš imponuje, když je někdo brutálně stalkuje, agresivně se jim vnucuje, a bere při tom nulové ohledy na dotyčnou, její pocity i soukromí. Tohle je jako romantika? Nefunguje to. Není tam žádná chemie, on je nesnesitelný, ona je stále chladná a nic o ní nevíme. První dvě hodiny jsem vyloženě přetrpěl a líbilo se mi paradoxně jen to, co mě na indických filmech jinak odrazuje - hudební a taneční vsuvky. Hlavně ta úvodní na střeše vlaku byla dokonalost, ale i všechny ostatní mají skvělou kameru, lokace, kostýmy, barvy a choreografii. Tyto scény samy o sobě jsou důvod, proč dávám aspoň dvě hvězdičky. Po dvou hodinách to začne být koukatelnější, zřejmě proto, že se příběh stočí trochu jiným, dramatičtějším směrem. Myslím, že kdyby středobodem filmu byl příběh severovýchodních separatistů bez té patetické “romantiky”, dopadlo by to mnohem líp. Určitě bych to ocenil víc, než dvě dějové linky, z nichž jedna je nekoukatelná a druhá není dostatečně vysvětlená. Ale poslední scéna potěšila. Přesně takový závěr jsem si přál, ale nečekal jsem, že se mi to splní. Dokonce jsem u toho vykřikl radostí :) ()
Ten kto čaká tradičný príbeh lásky môže byť z Dil Se sklamaný. Nie je to 'typický' shahrukhovský film - našťastie. Láska proste nedokáže zdolať všetky prekážky, aj keď sa nás Bollywood často snaží presvedčiť o opaku. Milujem album (AR Rahman) a hudobné klipy patria medzi tie najlepšie, aké som doteraz videla. ()
Dobře, je to plakátový film o tom, že terorismus je špatný. Souhlas. Ale, do jaké zasahující romance to dokázali zabalit? Dívka není divukrásná, vypadá trpce jako trnka, ale je nezapomenutelná. Muž působí zpočátku směšně se svou obsesí k dívce, kterou viděl jen pár minut. Není to zdánlivě láska, jen posedlost, jak tam někdo řekne. Ale pak přijde poušť. Ti dva jdou pouští, kde jejich vyhrocené city, osekané od společenského balastu, naplno propuknou. Bez keců, bez předstírání, jenom syrové emoce - skvěle zahráno a procítěno. Z téhle cesty už není návratu, je to absolutní odevzdání. A to pro oba, i když každý z nich se obětuje něčemu jinému. Až na konci se jejich směřování protne. Očekávatelným způsobem. I když jsem doufala v jiný konec, tak jiný než tenhle asi nemohl nastat. ___ Konec konců, je to jen plakátový film. A já se u něj málem rozbrečela. /můj komentář číslo 1 900/. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (3)
- Farrah Khan (nejde o příbuznost) měla v ruce bílou látku a když se blížil most nebo tunel, dala znamení, tanec se přerušil a herci se museli včas sklonit. (ČSFD)
- Ve filmu se tancovalo na jedoucím vlaku, ačkoliv vlak jel pomalu, tanečníci byli jištěni přivázáním ke Khanovi (on sám ale přivázán nebyl). (ČSFD)
Reklama