Režie:
Dimitrij PlichtaKamera:
Viktor Svoboda st.Hudba:
Štěpán KoníčekHrají:
Otakar Prajzner, Jiří Sedlmayer, Martin Štěpánek, Štefan Kapičák, Petr Svojtka, Jiří Ornest, František Hromada, Pavol Mattoš, Peter Vršanský, Milan Kňažko (více)Obsahy(1)
Dramatický príbeh z prostredia nápravno - výchovného ústavu pre mladistvých. Mladý Jakub sa z falošnej solidarity nechá odsúdiť za krádež namiesto "šerifa" ich partie. Dúfa, že "šerif" jeho gesto ocení. Toto presvedčenie mu dodáva silu vydržať neznesiteľné pomery v ústave. (oficiální text distributora)
Recenze (16)
S hrdostí přichází a se slzami odchází. Nekompromisní hierarchie mezi odsouzenými i morální dilema, které často přebije jednoduchá facka. Dějové je snímek lehce stabilní, nicméně se jedná o výbornou spolupráci českých a slovenských herců. I když třeba mladý M. Kňažko je filmu němý a skoro i neviditelný, plně ho zastoupí ostatní. V. Polónyi a jeho otcovský dozorce je vynikající. Skvělý hudební doprovod a dobová atmosféra. ()
Hlavná redakcia pre deti a mládež uvádza....niečo určené skôr jej rodičom. Šerif za mrežami je totiž vážne poňatá dráma z nápravného ústavu, v ktorom neprekvapivo panujú podmienky ako v lochu a to vrátane medziľudských vzťahov. Mladí väzni by najradšej utiekli cez Rakúsko do Ameriky, v roku 1965 prekvapí, že jej tvorcovia dávajú prednosť pred ZSSR. Je to film o cti, o relatívnosti zrady v partii ako vonku, tak za mrežami. A o rýchlom dospievaní. Realistické stvárnenie a dobré herecké výkony trochu kazí viac epizódovitosť filmu, ako pevne zovretý dej, kde by hlavnej postave o niečo išlo a nám by s ňou rýchlejšie ubiehal čas. Sú to skôr fragmenty zo života v takomto zariadení typu bitky, hádky, kamarátstva, diskusie s dozorcom a tak podobne. To by nevadilo, ak by nás na konci čakala väčšia katarzia. Ale tento pocit mám u slovenských filmoch pomerne často, totiž že akoby bolo jedno, v akom momente skončia. Na druhú stranu je tak napríklad aj Šerif za mrežami bližší životu. Za odvahu zaokrúhľujem hore. ()
Film, ktorý v sebe nesie nesmiernu mieru autenticity a ktorý by mal byť povinne púšťaný na všetkých základných školách. Plichta nezvyčajným spôsobom zachytil život mládencov v nápravnom stredisku so všetkými ich starosťami, nádejami, snami, drobnou rebéliou ale aj slzamy. Už veľmi dávno som mal rád kombináciu hercov a nehercov a toto je ďalší filmový skvost, ktorý mi to pekne krásne potvrdzuje. Všetko je to oveľa uveritelnejšie. Keď k tomu prirátame aj fantastickú hudbu a kameru dostaneme naozaj pozoruhodné dielko, ktoré sa zaoberá tématikou dospievania a tých nie je veľa, alebo sú neznáme. Osobne som veľmi potešený. Film ma nenudil a potvrdil mi, že 60 roky boli najprodukívnejším obdobím čo sa týka slovenského filmového priemyslu. ()
Nejlepší film z vězeňského prostředí, jaký jsem kdy viděl. Žádné krvavé zápletky ani schematický boj dobra se zlem, maximálně autentické herecké výkony (je zážitek vidět mladého Štěpánka, Ornesta nebo Kňažka nepznamenané pozdější rutinou) a nádherná černobílá kamera, která nepřetržitě kouzlí nenápadné, ale dokonalé kompozice. Opravdový utajený klenot slovenské kinematografie! ()
Šerif za mrežami patří do ranku tzv. vězeňských dramat, ačkoliv se odehrává v zařízení pro mladistvé delikventy. Nečekejte Shawshank, jsme v šedesátých letech v socialistickém Československu. Režiséra Dimitrije Plichtu zajímali mladí lidé a jejich konflikty se zákonem a snažil se dokumentární formou ukázat záležitosti, které tehdejší společnost pálily. Nijak však nemoralizuje ani ho nezajímají příčiny, proč se tito lidé dali na scestí. V žádném případě nečekejte "hodné" vězně a "zlé" dozorce. Tento film je o životě, o tom, že život se nedá, jak říkal Plichta, "ošvindlovať". Platilo to před čtyřiceti lety, kdy měl film premiéru, a platí to i dnes. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (6)
- Film bol na kratšie obdobie stiahnutý do "trezoru". (Raccoon.city)
- Film sa natáčal v okolí Bratislavy a nápravnovýchovnom zariadení v Libkoviciach, ktoré, rovnako ako celá obec, už neexistuje, pretože museli ustúpiť ťažbe uhlia. (Raccoon.city)
- Nápravně výchovný ústav ve filmu představují bývalé sklárny v obci Libkovice. Pro potřeby vězeňské služby byl objekt využíván od roku 1956, kdy byl převzat od ČSLA. Od roku 1960 tu začali vykonávat trest odnětí svobody i odsouzení mladiství, kteří sem byli přemístěni ze zrušeného ústavu v Zámrsku. Takto se obec Libkovice stala jediným zařízením pro výkon trestu mladistvých. (Cucina_Rc)
Reklama