Režie:
Dušan MakavejevScénář:
Dušan MakavejevHrají:
Milena Dravič, Ivica Vidović, Jagoda Kaloper, Zoran Radmilovič, Jim Buckley, Jackie Curtis, Mao Ce-tung (a.z.), Tuli Kupferberg, Miodrag Andrič, Nikola Milič (více)Obsahy(1)
Formálně velmi nekonvenční spojení náhledu na lidskou sexualitu (W. R. z titulu Wilhelm Reich, marxistický psychoanalytik a propagátor orgasmu) přináší záběry až pornografické společně s dokumentárními sekvencemi a milostným příběhem Jugoslávky a sovětského bruslaře. (Epistemolog)
Recenze (27)
Sex,lži a politika. - Dokonalá parodie na zakomplexoveně pokřivené vnímání ideologických praktik zemí východního bloku západní společností. - Pseudodokumentární ráz s mnoha výpověďmi a dramatická čísla na pavlačích vytváří koláž jejímž úkolem je poslat květinovou atomovku na jednostranné despotické systémy.. - Po absolované přednášce na téma W.R. (rozuměj Wilhelm Reich) by se slušelo dodat, že téma je mnohem obšírnější a řekl bych "vícebarevné". Ale také velice, velice komplikované. ()
Dost působivý slepenec - v tom dobrém slova smyslu - různého prožívání a chápání sexuální touhy v kontextu oficiálně probíhající sexuální revoluce na Západě i té neoficiální, ale možná i stejně intenzivní v socialistickém bloku. Výpovědně velmi zajímavé - samozřejmě to, co Makavejev myslel vážně a čím chtěl "pouze" zmást diváka, asi jen tak snadno identifikovat nelze. V každém případě velmi povedeně se prolínající dvě tři linie dost zvlášních příběhů a občas až geniální hra asociací, která si na mušku bere z velké části sovětsko-jugoslávské problémy. ()
Zřejmě nejslavnější a mezinárodně nejuznávanější Makavejevův film. Jeden z předních příkladů jugoslávského nového filmu a následné černé vlny. Film, v jehož centru Makavajev postavil do přímého střetu lidskou sexualitu a politickou propagandu, geniální konfrontace těchto na první pohled naprosto odlišných věcí. Některé myšlenky ještě rozvedl v dalším snímku Sweet Movie, který již stvořil v emigraci. V něm se již částečně dostává do extrémní polohy (kdo viděl, pochopí :-). ()
jebačina above all ()
Formálně velmi nekonveční spojení náhledu na lidskou sexualitu (W. R. z titulu Wilhelm Reich, marxistický psychoanalitik a propagátor orgasmu) přináší záběry až pornografické společně s dokumentárními sekvencemi a milostným příběhem jugoslávky a sovětského bruslaře. ()
Sexualita: penisy, bobre, orgazmy, vedecké pokusy, hysterické záchvaty. Politika: komunizmus, kapitalizmus, mŕtvy americký sen, fašizmus, Stalin, Lenin, revolúcia. To všetko dokopy v tejto anarchistickej kultovke. A drží to prekvapivo pokope. Možno je to dokonalo premyslené, možno je to blbosť, ale je to zábavné. Najzaujímavejšia myšlienka: You don´t have your body, you are your body. ()
Filmová koláž několika žánrů – zpočátku „vážný“ dokument o americkém sexuologovi Wilhelmu Reichovi (odtud iniciály v názvu filmu), poté politická satira (problematika sexuální neuspokojenosti jug. komunistek), love story (jedna z dívek a sovětský krasobruslař Vladimír Iljič), porno (tvorba sádrového odlitku penisu za zvuků Smetanovy Vltavy). Chaotické střihy mezi jednotlivými rovinami. Anarchistický pamflet – neuctivý k divákovi ani k sobě samému a právě proto šokující a působivý. ()
Konfrontačné úsilie sexuálnej revolúcie a politického extrémizmu. Že sú komunizmus a fašizmus podávané ako choré zriadenia je síce obdivuhodné vzhľadom ku krajine pôvodu ( režisér bol okamžite vylúčený z komunistickej strany a film zakázaný ), ale tríznivá koláž so sexuálnou túžbou, explicitným zobrazovaním, častokrát bez väčšieho významu ma doslova ubíjala. Ak by sa však niekto ulakomil na sexuálne či pornografické scény, bude určite sklamaný... ()
Samopal M16 se nedá vyhonit a ani rudý fašista Stalin sexuální lásce zrovna nepřeje (možná tak rozpuštění extáze v bezpodmínečném aktu podřízení se státu a straně). Aneb cesty vysvobození orgasmu a volné lásky jsou hrbolaté - na Západě vás zničí prefabrikovaná identita reklamních vzorců, buržoazních předsudků či armáda zabíjející ve jménu míru, na Východě vás semele byrokratická státostrana, opírající se často o neméně buržoazní předsudky (v tomto ohledu je zajímavé, do jak značné míry Makavejev reprodukuje tradiční jugoslávskou tezi o samosprávném socialismu v opozici proti zkostnatělému byrokratickému státnímu kapitalismu Sovětského svazu, jak to od roztržky v 1948 činil Titův socialismus). Záměrně humorná, ale minimálně v rámci filmu upřímně pojatá víra ve vítězství sexuální revoluce a její kladné důsledky si tak bude muset proklestit cestu jak přes federální americké věznice, tak přes nevoli Vladimira Iljiče. Jak ale už nakousl uživatel Iggy - z úhlu pohledu diváka 21. století se zdá, že sázka na tuto kartu byla lichá: ponecháme-li stranou neúspěšný Východ, tak Západ si ze sexu místo prostředku emancipace udělal něco docela jiného - jeden ze svých dalších komerčních produktů, prostředků spektáklu, jímž totalita reklamně-průmyslového komplexu předepisuje svým konzumentům správné vzorce chování a spotřeby. Jedinec a jeho orgasmus se tak ani tentokrát nemohou volně rozletět. Film-dokument-esej-koláž. ()
Godardovská koláž politiky, sexu, hippies, dokumentárních i pseudodokumentárních záběrů a scestných teorií Wilhelma Reicha. Podobně jako Godard tu Makavejev pracuje s různými obrazovými a zvukovými plány. Za zmínku stojí herecká účast Tuliho Kupferberga z dnes už legendární hudební skupiny The Fugs (ve filmu zazní i jejich slavná píseň Kill For Peace) v roli "amerického vojáka". Možná neoprávněně mám ale pocit, že v roce 1971 už byla valná většina témat, která film zkoumá, značně neaktuální. Stalin i Reich už byli dávno mrtví, stejně jako hnutí hippies. ()
Nie som intelektuál, ale keď túto blbosť niekto uznáva do nebies...už začínam knihu, ktorú Revanx spomenul, začínam brať ináč. Teda aspoň jej autorov. ()
Jeden z mých nejoblíbenějších zástupců "žánru" nová vlna. A to hlavně kvůli nadčasovosti. Kdyby mi dal před zhlédnutím někdo hádanku ,,V jakém filmu vidíme ženu, jak v detailně explicitním záběru masturbuje muže za tónů Smetanovy Vltavy?", hádal bych zřejmě nějakou provokaci Larse von Triera či Petera Greenawaye z roku 2017. A hle, on to jugoslávský film z roku 1971! Podobně je to s účastí americké kapely The Fugs, která zpívá texty ve stylu ,,zabij, zabij pro mír na Blízkém východě!" W.R. je film nečekaně svěží, který opravdu působí, jako by byl natočen včera. A kromě toho rámující příběh Wilhelma Reicha, jakéhosi čaroděje, který se rozhodl léčit lidstvo orgasmem, je také velmi působivý; je s podivem, že se o této bizarní figurce dějin neví víc. Osvěžující, anarchistický, podvratný zážitek. ()
Zajímavý mix dokumentu, hraného filmu, experimentálního filmu i filmu klasicky snímaného, ale také životopisu, politické agitace a snímku, i který určitým způsobem zachycuje dobu. Tohle se prostě musí vidět, aby si člověk z takového filmu něco vzal. Mě tohle rozhodně zaujalo, ale určitě to není pro každého. ()
Sucasne chapanie sexuality ani ne v sovietskom bloku, ale v byvalej Juhoslavii. Makavejev je neskutocne podceneny reziser tuna : 77 % ()
How Karl Marx fell in love - tenhle citátek vpodstatě vyjadřuje celý film. Sex, ideologie, hippie a lehce švihlý smysl pro humor ()
Velmi, velmi zajímavý film. Bohužel byl v Malém sále hrozný vzduch, takže jsem první půlku proklimbala. Zdržím se tedy hodnocení. ()
Víte proč pořád lidi říkají, že za komoušů se žilo líp? Tohle je odpověď. ()
Asi nejlepší role Mileny Dravić - ikony jugoslávského filmu.. Těžko si lze představit, že by se v roce 71 účastnila nějaká hvězda československého filmu podobného projektu a pak si mohla ještě v něčem dalším zahrát... Její účast na tomto filmu je samozřejmě jen třešinkou na dortu. Myslím, že i v západní provenienci bychom na počátku sedmdesátých let našli jen stěží třeba desítku odvážnějších snímků.... p.s. pokud by někdy vznikl svaz srbsko-chorvatského přátelství, vášnivá líbací scéna, ve které účinkuje Milena Dravić s Ivicou Vidovićem by mohla být použita v jejich promo klipu.... ()
Wilhelm Reich - psychiater, psychológ, spisovateľ, filozof a terapeut. Muž, ktorý utiekol pred Stalinom aj Hitlerom, aby ho dostihla americká demokracia. Na príkaz súdu bolo jeho dielo zničené, jeho knihy a rukopisy príkazom súdu spálené. Dodnes je jeho odsúdenie (a v jeho dôsledku smrť vo väzení) považované za jeden z najhanebnejších justičných omylov v dejinách USA. Nuž áno popol na hlavu je nasypaný, keď je škodca systému po smrti. Kohože mi ten americký spôsob, kedy spálili Reichove knihy, pripomína? Aha: pálenie kníh nacistami a inými ideologickými fanatikmi. Wilhelm Reich ušiel pred boľševizmom aj nacizmom, aby skonal v base, do ktorej ho za jeho terapeutickú činnosť zavreli americkí kapitalisti. Ono totiž pre ozaj slobodné duše žiaden ideológiou zviazaný režim nie je dobrý: ani výslovný brutálny, rasistický fašizmus, ani dogmaticko byrokratický a do vyhnanstiev odporcov uvrhávajúci boľševizmus a ani nacizmus kapitalizmu, robiaci z ľudí výkonných otrokov a uniformné súčiastky reklamnej a ideologicky výplachovej mašinérie. Stroje nariadeného konzumu. V jedle, v politike, v kultúre, v medicíne. Kto sa tomu vzoprie, zdochne. Alebo končí na okraji, v zabudnutí. Cielenom, mierenom. Makavejev vystihol náčrt časti diela Wilhelma Reicha presne, problémom ostáva, nakoľko jeho knihy a myšlienky poznajú samotní diváci. Pretože v médiách sa jeho meno nespomína, medzi Freudovými žiakmi, medzi ktorých Reich patril, sa spomína minimálne. Áno v obchodoch sú kadejaké orgonitové výrobky, v nejakej švédskej komédii som videl tamojších naháčov sa zatvárať do orgonovej truhly a nejaké narážky boli aj v iných filmoch, no vždy bez bližšieho vysvetlenia. V Čechách vyšli v preklade tri Reichove knihy: Sexuálny boj mládeže (1933), Marxizmus a freudizmus (1933) a Funkcie orgazmu (1949, v reedícii aj 1993) a v r. 2013 jedna o ňom: Wilhelm Reich:priekopník nového myslenia. Film samotný jeho filozofiu podáva pomerne presne, no na bežného diváka zapôsobí zastarane a zmätene. Užívatelia Iggy a Dionysos naznačujú zastaranosť konceptu sexuálnej revolúcie, ktorú kapitalistický nacizmus už dávno zahrnul medzi cielené spotrebné produkty (články, pojednania, filmy, romány, odborné knihy, lekárske odvetvia, farmaceutické prípravky, nápoje, erotické spotrebné predmety od obliekania po cielené zasúvanie, až mučenie), avšak to nie je to, čo Reich požadoval. Treba pozorne sledovať: ako vidieť, vadila mu kolektívna ideologická upätosť odtrhnutá od osobných túžob konkrétneho človeka, vadil presun prirodzených libidóznych túžob na akékoľvek ciele v oblasti ideológií, cirkevných inštitúcií, armády a reklamných manipulácií. Za zábranu prirodzenosti považoval aj neznesiteľne machistické správanie spočívajúce v tisícročia trvajúcom ponižovaní žien mužmi, ich používaní na odliatie si semena po ťažkej šichte v práci, po náročnom manažérskom výkone vo firme, vulgárne zneužitie jej túžob, popretie ženskej komplexnosti a hravosti. Strihy Stalinových preslovov, Mao Ce-Tungových masových zhromaždení, Hitlerovej fotografie, kde sa mu obdivujú ženy ako nejakému atletickému polobohovi striedané milostným príbehom sovietskeho krasokorčuliara Vladimíra-Iľjiča a srbskej pokrokovo sexuálne oslobodenej súdružky a to všetko s úvodným dokumentom o Wilhelmovi Reichovi, ktorého črepiny odoznievajú aj v ďalších častiach, vytvorili zhustenú koláž o uskutočniteľnom anarcho-marxizme. Jediné čo je možno vytknúť, je slabší dôraz na ideové argumenty, ktoré by vyrazili kritické výhrady typu: "veď toto je slepá cesta, už je to dávno uskutočnené, sex preniká našimi životmi a čo z tohto? Hovno. Rovnaká konzumná mizéria." Toto sú jalové úvahy, svedčiace o neznalosti diela a nepozornom sledovaní filmu. Pretože už ten fialový želatínový odliatok ciciny mi pripadal ako čiastočná predpoveď a kritika nastupujúceho tovarového trendu v oblasti porna a sexu. Hoci takýto do it yourself výrobok by ešte aj Reich samotný hádam podporil. Problém spočíva v tom, že režisér nezapojil do filmu viacero téz z fascinujúcej Reichovej knihy "Masová psychológia fašizmu", ktorú napísal v roku 1933. Ale to je len okrajová výhrada, nezmenšujúca pocit spokojnosti z tohto výnimočného diela svetovej marxisticko-anarchisticko-sexuálnej línie oslobodenia sa od večného zotročenia prácou, peniazmi a mocenskými oligofrenikmi - čo sú všetky existujúce vlády a ich vrcholní predstavitelia, koľko ich na svete je, všetci majitelia zbrojárskych firiem, farmaceutických koncernov a bánk. Tí si veru slobodne nikdy neztrtkali. Tí si zatrtkali a do konca života budú jebať len pod vplyvom peňazí, za peniaze alebo v dôsledku túžby ich sexuálnych otrokýň, súložníc, súložníkov a otrokov podieľať sa na primeranom odždibku z ich nenormálnych peňažných kvantít. Takých obrovských, ako mal strýko Držgroš, keď si spokojne plával a ponáral sa v mori zlatého superbohatstva. () (méně) (více)