Režie:
Alison MurrayScénář:
Alison MurrayKamera:
Barry StoneHrají:
Elliot Page, Natasha Wightman, August Diehl, Maxwell McCabe-Lokos, Eric Thal, Jim Sturgess, Teresa Madruga, Beatrice Brown, Jefferson Guzman, Willy Rachow (více)Obsahy(1)
Dramatický příběh, který v britsko-německé koprodukci natočila režisérka Alison Murrayová, vypráví o dívce, hledající své místo v životě. Dospívající Sherry (Ellen Pageová), která si neví rady sama se sebou, se připojí k radikální pouliční skupině SPARK a odjíždí s ní do Evropy. Pracují společně na vinicích v Portugalsku, jenže vůdce skupiny Harry se záhy projeví jako sektář, toužící ovládat ostatní. Chce si členy skupiny podrobit tvrdou prací a tresty za jakýkoliv prohřešek proti kázni. Výsledkem jsou dva mrtví a strach, jenže Sherry ani mladík, který se do ní zamiloval, takhle dál žít nechtějí. Rozhodnou se, že komunitu opustí, a Sherry, která o ní ztratila veškeré iluze, ještě před odchodem udělá to, co považuje za správné... (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (32)
Príbeh z ulice, z okraja ľudskej spoločnosti, je ich veľa, no majú stále o čom rozprávať a tento má navyše k dispozícii jeden z najoriginálnejších príbehov z dejov tohoto typu. Neschopnosť adaptácie a zaradenia sa do spoločnosti, rebelstvo, sloboda, drogy, ulica, strata blízkych a nádej. Drsné posolstvo. V prvej polke by som nebol povedal, že ma film k jeho koncu tak strhne, hlavne hereckými výkonmi a svojou úprimnou nekonvenčnosťou. 75%. ()
Jedná sa o vysoko kvalitný námet. Aj keď film zavadí o drogy a sex, jedná sa hlavne o manipuláciu z ľuďmi s ktorými život vyjebal a preto hľadajú alternatívu u skupiny SPARK, ktorá ale samozrejme opäť s nimi vyjebe - teda aspoň s tými ktorý si po nejakom čase uvedomili, že vlastne pôsobenie v sekte s fanatickým vodcom a bezduchými a tupými ľuďmi nie je to pravé orechové. Tak sa vlastne dostávame k Ellen Page a jej postave Sherry, ktorá ma všetko na háku ale ako každé dievča v jej veku - ktoré sa oblieka do značiek s ktorých doslova vyžaruje svetaskúsenosť - vie vlastne o živote hovno. Preto sa pridá k SPARK dúfajúc že nájde niečo čo by jej životu dávalo zmysel. Lenže práve týmto rozhodnutím sa od neho vzďaluje. Jej vzťah k matke môžme chápať ako pohŕdanie autoritou a matkina snaha o zblíženie s dcérou vyústi k tomu že aj jej matka sa pripojí ku skupine SPARK a prestane sa o svoju dcéru zaujímať a tento nezáujem vyústi k miernej revolúcií ktorá sa stane pre niektorých osudná. Rozdiel medzi dobrom a zlom, medzi životom a smrťou a medzi šialenstvom a múdrosťou je totiž strašne tenký. Aj keď scéna ktorá by vás doslova uzemnila sa tu nenájde nemusíte sa báť že by to bolo nudné - hlavne nehoda s kontajnerom, ktorý zapríčiný Masonovu smrť a potom Madeovo posledné lúčenie ako keby tanec smrti snímaný oproti slnku je doslova natočený tak aby vás vyfackal a nechal vás si to zlíznuť za postavu Madea. Týchto záberov je tam viacej - konfrontácia s matkou - finálne stopovanie a obidve sú natočené ako tanec- predzvesť niečoho - sú v tom emócie a je v tom určitá umeleckosť a samozrejme geniálna Page - ktorá už tu dokazovala že je slečna herečka a že niektoré jej kolegyňe môžu len a len závidieť. ()
Film vpravdě cimrmanovský, protože je složený ze dvou jeho hlavních operetních prvků: prvku očekávání, a prvku zklamání. A vskutku, krom toho, že se v něm nic nedělo, tak nejvýraznější části byly ty, které se zatvářily napínavě - a ono se nic nestalo. Jeden bod za scénu s kontejnery a jeden bod za to, že to zase nemůžu paušálně označit za blbost; ale určitě vím, že se k tomuhle už nikdy nevrátím. ()
Skvělý film, který neuvěřitelně vyjadřuje těžko vyslovitelné a popsatelné emoce. Ale především zachycuje životní ztracenost, vnitřní prázdnotu a bolest. Někdo prostě nedovede žít podle konvencí, někdo prostě nedovede žít sám se sebou, nedovede najít cestu k sobě, vyjít se sebou, svou realitou, ale ani se svými sny. A tak hledám, hledám, upínám se, zklamávám, znovu věřím a nakonec jen reaguji, jako zvíře jednám pudově a na základě strachu a nejistoty. Nepatřím nikam a tak skončím mezi dalšími, kteří nikam nezapadají, nemusím však zapadnout ani mezi ně. Realita je krutá, smíření nelehké a konce málokdy šťastné... ()
Film s hipísáckou atmosférou (i když nemá s obdobím hippies vlastně nic společného) a s výrazným evropským feelingem, který to bohužel co do své depresivnosti a devalvace důstojnosti některých postav místy vyhání až do samotného extrému. Nechci tvrdit, že Mouth to Mouth vyznívá nereálně, naopak – pokud bylo záměrem tvůrců natočit protisektářskou agitku, povedlo se to vskutku skvěle, protože doufám, že je nás jen velmi málo takových, kteří by chtěli mít s podobnou skupinou cokoli společného. Osobně mi nevadí depresivní, drsné filmy, které jsou neúprosné ve vztahu ke svým postavám a nedávají divákovi moc prostoru k úlevě (třeba Breaking the Waves nebo Feste), pokud jsou koncipovány uvěřitelně a nepovrchně. Nedokážu ani přesně říct, co tady nebylo v pořádku, ale prostě to na mě v určitých chvílích působilo prvoplánově a vykalkulovaně, což u dramat nesnáším a neodpouštím to. Jinak ale můžu doporučit jako velmi demonstrativní ukázku toho, jak lze manipulovat lidmi – jak moc je to vlastně snadné, když se ví, jak. 2,5* ()
Reklama