Režie:
Costa-GavrasScénář:
Jorge SemprúnKamera:
Raoul CoutardHudba:
Giovanni FuscoHrají:
Yves Montand, Simone Signoret, Gabriele Ferzetti, François Marthouret, Michel Beaune, Michel Robin, Jean Bouise, Guy Mairesse, Nicole Vervil (více)Obsahy(1)
Yves Montand jako Artur London a jeho zážitky z období politických procesů 50. let vrcholící příjezdem okupačních vojsk v roce 1968... Film Doznání vznikl podle slavné stejnojmenné knihy Artura Londona. Zachycuje autentické svědectví jednoho z protagonistů monstrprocesu se „spikleneckým centrem“ Rudolfa Slánského v listopadu 1952. Přesvědčený komunista, interbrigadista, účastník francouzského Hnutí odporu (krycí jméno Gérard) a posléze náměstek ministra zahraničních věcí, v knize popisuje své zážitky a nový náhled na komunistickou stranu. Je ironií osudu, že rukopis knihy přivezl London do Prahy v den, kdy sem vjely sovětské tanky. Kniha nicméně v roce 1969 vyšla, ale film – jehož realizace u nás byla již domluvena – se musel nakonec točit ve Francii. Československou premiéru měl film až 17. ledna 1990 v kině Praha za účasti Jorge Sempruna, Costy-Gavrase, Yvese Montanda a Lise Londonové (Filmový přehled 1990/7) (Česká televize)
(více)Recenze (89)
V pražských kinech se promítal od 12.4.1990 (Sevastopol) ()
Pět hvězdiček dávám za film samotný, bez dobového kontextu, který je mnohem, mnohem složitější a hrůznější. A velmi zdařilá hudba! ()
Orwell - 1984 v reálu. Knihu jsem kdysi ještě za komoušů četl v samizdatu, od filmu jsem moc neočekával. Byl jsem překvapen jak to frantíci zmákli. Sice to nemá českej feeling, ale jinak to sedí. Škoda že se Old Joe nedostal už dávno předtím Adolfovi do spárů....věčná škoda! ()
Dokumentárna retrospektíva monstrprocesu so Slánského skupinou z pohľadu jedného z menej dôležitých účastníkov.↵ Preto žiaľ neuvidíte úvod do situácie ani to, o čo vlastne v procese šlo ani výsluch Slánského či Clementisa - akoby ste naozaj boli samotný Artur London. Dokonca aj zoznam a funkcie obžalovaných sa dozviete až na konci filmu, už nie však informácie o ich ďalších osudoch. Väčšina francúzskych divákov zrejme mala politickú situáciu v ČSSR v malíčku, ale ja by som predsa len tieto informácie uvítal.↵ Silný realizmus sa prejavuje i veľmi úsečnými dialógmi pripomínajúcimi skôr štekanie a temer úplnou absenciou hudby. Napriek tomu film dokáže diváka postupne vtiahnuť a vytvoriť obstojné napätie. Veľmi výstižne ukazuje ako salámovou metódou vymámiť priznanie k hrdelnému zločinu od nevinného človeka. Tiež dáva jasnú odpoveď na to, prečo by žiadna skupina osôb (a už vôbec nie sovietskych "poradcov") nemala mať neobmedzenú právomoc.↵ Najväčším sklamaním je, že film síce odhaľuje nechutné zneužívanie moci, ale ako zodpovedného menuje len Stalina, nie však žiadneho z československých politikov, ktorí to pripustili (Gottwald, ...). Táto priposratosť by bola ospravedlniteľná snáď len enormným politickým nátlakom zo strany ZSSR, no o ničom takom som sa na internetoch nedočítal. ()
Nehraje nijak moc na city, spíš se snaží být objektivně realistické, což se mu daří. Neznám film, který ukazuje procesy a navíc tak dobře. 85%. ()
Film je vyborny. Knihu som necital. Trochu ma irituju poznamky o komunizme - ale ved ten v CSSR nikdy nebol. Skor taky paskvil "realneho socializmu". Asi taky paskvil, ako je na druhej strane "americka demokracia". Radsej nebudem porovnavat zazitky nevinne vaznenych v CSSR s nevinne (iste su aj taki) vaznenymi v Guantaname. Alebo nie je Guantanamo preto mimo uzemia USA, pretoze na uzemi USA je zakazane mucenie a vaznenie bez procesu? ()
Dobře mu tak! ()
Na západní produkci nezvykle realistický film. Někdy je to vyprávění hodně věcné, jakoby Londonova paměť negativní vzpomínky poněkud potlačovala, ale i věcný tón drží pěkné napětí. Jak už zde je řečeno, v některých detailech škobrtnou reálie (na beranicích vojáků zahlédnete sovětské hvězdičky, v soudní síni jsou čepice neoznačeny), ale to jsou pro celkové hodnocení prkotiny. Velmi mě potěšila přítomnost Simone Signoret, excelující tři roky poté ve Spálených stodolách. 90% ()
oproti realitě je popis toho, co se v žaláři odehrávalo natřený asi dost na růžovo ()
Reklama