Obsahy(1)
Depeche Mode poprvé vydávají legendární film 101 režiséra D.A. Pennebakera na DVD! Originální dokument je na DVD doplněn záznamem památného vystoupení z června 1988 v Pasadena Rose Bowl. DVD dále obsahuje komentovaný tracklisting, video Everything Counts či rozhovory se členy kapely nebo šéfem labelu Mute Danielem Millerem. DVD 101, to je více než třiapůlhodinový komplet a jedinečný artefakt, unikátní dokument o kapele na vrcholu slávy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (30)
Už maminka mi říkala, abych nesoudil podle vzhledu. No, tady podle ničeho jinýho soudit ale nejde. Proč jsem měl pocit, že každej druhej v tomhle snímku je teplej ? Asi mám sakra štěstí, že jsem v osmdesátých letech nežil. DM si občas poslechnu, ale řeknu vám, že po tom, co jsem viděl dneska frontmana, tak mám chuť spíš zvracet. Frajer v uplých bílých kalhotech, kterej byl na podiu snad ještě obscénnější než "král popu". Až se mi nechtělo věřit, že tak hrubej hlas má někdo jako tenhle člověk. Mimochodem tenhle "dokument" je celej nějakej divnej. Nemá to hlavu ani patu a o členech kapely toho řekne víc kdejakej časopis. Nevím, co tím chtěl básník říci. ()
Já jsem velkej fanda DM, a tak se poníženě přiznávám, že jsem tenhle legendární dokument viděla teprve nedávno, ale ještě že tak! Dokument je více o fanouších, co objíždí turné než o samotných DM. Zákulisních záběrů a rozhovorů je tam pomálu, takže jsem se vlastně nedozvěděla téměř nic. Jinak jako zachycení celého turné Music for the masses (tím myslím vystoupení) jako dobrý, no. ()
Mám Depeche Mode rád, ale nevím proč bych se měl většinu filmu dívat na vybranou skupinku náctiletých fanoušků, která cestuje po koncertech. Slepenec záběrů ze zkoušek, zákulisí a koncertu společně s fanouškovským homevideem ve stylu : "jedeme na koncert a bude to švanda", mne opravdu nezaujal. ()
Super, super, super!!! Škoda len, že z koncertu tam nie je toho viac! Depeche v časoch svojej najväčšej slávy. Tieto časy su už nikdy nevrátia! V starom zložení boli dobrí. Mrzí ma, že potom sa pobrali nie práve najsprávnejším smerom. Od určitej doby sa nedajú počúvať - fakt škoda... ()
Tento film se stal legendou snad již v době svého vzniku a zachycuje DM těsně před tím, než definitivně pronikli do mainstreamu v USA, tedy ještě před tím, než vyšlo jejich vždy nejcennější album Violator.Jde o skvělý dokument, kde jejich vždy devotní fanoušci hrají též neoddělitelnou roli.Hudba elektro pionýrů byla tehdy však ještě stále nedostatečně organická, o prvky téměř soulu byli obohaceni až téměř o dalších 5 let později, kdy se již tak striktně nejednalo o dark - elektropop.i tak si nezaujatě myslím, že dokumentu schází nějaká pověstná třešnička na dortu k absolutní dokonalosti ()
Najlepsi zdokumentovany koncert tejto kultovej kapely ()
Jo myslím si že asi jeden z njelepších koncertů..Gahan s jeho rozchlupenými vlasy zatočenými tu dovádí na podiu poté na konec háže vršek oblečení do publika..Asi nejkrásnější momentek začátek Everything Counts jak Gahan vyskočí a tleskne..Kdyby to vyšlo v češtině tak je to i za 6:-) ()
Hodnotenie 5imi hviezdami je pre mna poctou tomuto dielu. Viem, že je mu možné vyčítať nedostatky, ale povedzme si to takto: Koho to zajímá? Niektorým z vás to ani nemusím vysvetľovať. Je to jednoducho dobre urobený dokument DM, kde mohli depešáci prvý krát vidieť kapelu v akcii a nie len pri hudbe. Partička fanúšikov, ktorí chodia za DM na každý koncer počas tohto turne, obohacuje dokument o zabavne scenky... Každý sme chceli byť na ich mieste a byť tam s nimi. Mohol by som pokračovať... ale tých 5 hviezd je tam ako dokončenie... :) ()
Těžko se mi hodnotí. Depešáky miluju, takže jsem si užívala části ze zákulisí a z koncertů.... ale dokument jako takový mi moc zdařený nepřipadá. Pasáže s fanoušky jsem přetáčela, protože mě hodně nebavily - nápad je to dobrý, o tom žádná, ale bylo jim věnováno moc prostoru. Takže hvězdičky si tentokrát ponechám. ()
Představte si, že je Vám 13 let, žijete pro album Black Celebration a Music For The Masses, Depeche Mode jsou pro Vás celý svět. Neustále otravujete, že chcete nosit jen černou, a to v zemi, kde přes fake perestrojku stále vládne jen komoušská rudá. Venku je srpnové horko, sedíte u kámoše, xtá kopie VHS kazety moc nezvládá srovnat správně barvy, jenže jakmile začne hrozivý úvod PIMPF a na obrazovce bliká DEPECHE MODE ...101, tak je to tak brutálně omamný pocit, že i po desítkách let mám při té vzpomínce husí kůži... Režisér D.A. Pennebaker, borec, který měl za sebou už legendární Ziggyho koncert a taky road movie Bobíka Dylana, natočil úžasné dílo, přestože Depeche Mode vlastně před natáčením vůbec neznal. A když byl požádán o režii koncertního, tak se optal: "Depeche Who?" a přidal: "Proto jsme letěli do Kalifornie shlédnout jejich koncert. To co jsme viděli, bylo zarážející. Ještě jim nebylo ani třicet, ale jejich věk neodpovídal jejich zkušenostem. Bylo to neobvyklé. Čtyři úžasní muzikanti předváděli jedinečný sound – svou vlastní značku pop music, žádná další variace na rockové skupiny ze šedesátých a sedmdesátých let. Odhodili bicí a kytary, část hudby pouštěli z pásků. Hráli na syntezátory nutkavé a pulsující písně napsané Martinem L. Gorem a v život probuzené neskutečnou energií a nezaměnitelným hlasem Dave Gahana. Depeche Mode se během těch týdnů prohnali Amerikou jako bouře. A také to jejich publikum - netypické rockové publikum, ne moc alkoholu a žádné vzývání smrti, ale publikum bezmezně oddané, převážně oblečené v černém. Vypadalo jako stvořené jen pro skupinu samotnou, po zbytek roku setrvávající v Druidských oslavných rituálech...."Vždy jsme s manželkou Chris říkali lidem, že čas, který jsme strávili na turné s Depeche Mode byl naším nejbáječnějším dobrodružstvím." ()
Reklama