Režie:
Joe WrightScénář:
Deborah MoggachHudba:
Dario MarianelliHrají:
Keira Knightley, Rosamund Pike, Matthew Macfadyen, Donald Sutherland, Jena Malone, Brenda Blethyn, Talulah Riley, Judi Dench, Carey Mulligan, Simon Woods (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Pán a paní Bennetovi mají pět dcer, které by jejich prostomyslná a přímočará matka ráda viděla pod čepcem. Když se na velké sídlo Netherfield v sousedství přistěhuje bohatý, mladý a svobodný pan Bingley, začne činorodá paní Bennetová spřádat nadějeplné plány. Zdá se, že nejstarší z dcer, půvabná Jane, mladíka zaujlala a že zásnuby na sebe nedají dlouho čekat. Pan Bingley má bohatého přítele Darcyho, mezi nímž a druhorozenou dcerou Elizabeth Bennetovou vzniká zvláštní, rozporuplný vztah... Slavný román anglické spisovatelky Jane Austenové (1775–1817) Pýcha a předsudek (1813) byl na filmové plátno poprvé převeden Robertem Z. Leonardem v roce 1940 s Laurencem Olivierem a Greer Garsonovou v hlavních rolích. Dočkal se i několika televizních zpracování a inspiroval nejen proslavený Deník Bridget Jonesové (2001), ale zejména romantický muzikál Moje velká indická svatba (2004). V roce 2005 se dalšího filmového zpracování režijně chopil debutující Joe Wright. Společně se scenáristkou Deborah Moggachovou k románové předloze přistupovali s pokorou a úctou. Podařila se jim tak téměř doslovná adaptace románu, včetně věrohodného zachycení obrazu doby a vykreslení jednotlivých postav. (Česká televize)
(více)Recenze (1 016)
První pohled se nepovedl, asi jsem si tehdy nevybrala tu nejvhodnější chvíli, ale s krásně vypravenou klasikou o babinci Bennetových, kolem kterého se nesmí mihnout v okruhu 10km chlap s alespoň jednou nohou, jedním okem a pod 80, aniž by se holkám neplašily hormony, jsem se pocitově nesešla. Druhé šance obvykle nechávám na náhodě, protože dát si to pod nátlakem znovu, by mohlo dopadnout ještě hůř, a tak se stalo, že tomu náhoda chtěla, abych lépe viděla a abych lépe slyšela. A ano, mělo to cosi do sebe a tak jdu do sebe i já a zvedám na 4*. Příště .... kdo ví. ()
Rád bych šel výš, ale u romance, která mi nerozbušila srdce prostě nemůžu. Pěkná atmosféra a malebná kamera tak akorát na míru, ale Keira mi úplně neseděla, některé holky včetně Imeldy přehrávaly a ty vizuální manýry s dvouminutovými jízdami mi nějak nešly do kupy s literárně rozkecanými dialogy. Asi jsem moc konzervativní a příliš přízemní, když vidím v zamilované slečně na útesu kýčařinu, ale... s tím člověk nic moc nenadělá. :-) ()
Oscar 4 nominace: Herečka HR - Keira Knightley, Výprava, Kostýmy, Hudba ()
Nádhera. Už prvním záběrem a prvními tóny klavíru jsem byl lapen a propuštěn až se závěrečnými titulky, emocionálně obohacen. Takhle skvěle zrežírovaný, s lehkostí odvyprávěný a úžasně zahraný film se jen tak nevidí. I po výtvarné stránce bez chybičky. Hodně lidí tady srovnává s TV seriálem s Colinem Firthem, ale ten nikdy neopustil televizní mantinely se svojí statičností a doslovností. Zatímco tenhle film žije, doslova pulzuje životem – neustálé táhlé jízdy kamery, promyšlené kompozice obrazů, které nikdy nesklouznou do laciného kýče, přehršel vizuálních nápadů, do sebemenších detailů propracovaná výprava a kostýmy, zde jsou oscarové nominace zcela namístě. Stejně tak i v případě Keiry Knightley, tady byla BOŽSKÁ, ve svém herectví i výrazu. Přesně vystihla tu tvrdohlavou, inteligentní dívku, odzbrojující ve své paličatosti a přímočarosti, která se u žen v té době společensky nenosila. A lepšího pana Darcyho, než je ten Matthewa Macfadyena, si také stěží dovedu představit. __ PS: Po skoro dvaceti letech stejně intenzivní zážitek, jako kdysi. Emoce, které u mě vyvolává umění, si obvykle zpracovávám uvnitř a držím je pod pokličkou, filmů, u kterých jsem brečel, bych za svůj už poměrně dlouhý život spočítal na prstech jedné ruky. A ´Pýcha a předsudek´ je jedním z nich. Slzy tekly ne proto, že by mně dojal, ale z toho, jak je krásný, jak si v něm vše dokonale sedlo. ()
Zase jednou po dlouhé době dávám naprosto bez zábran poctivých 5*, protože tenhle styl, příběh, tahle doba a vůbec všechno mi neuvěřitelně sedí a baví mě. Od Jane Austen jsem nic nečetla, ale jak píše Kass, její svět se mi moc líbí, zvlášť když je převedený na plátno tak umně, jako se to právě povedlo Joe Wright. Povedený casting je základem (skvělá Elizabeth, výborně zvolený pan Darcy, ...), ale není tím jediným - vyzdvihla bych především hudbu Daria Marianelliho (o něm myslím ještě uslyšíme), kameru a kostýmy. ()
Hrozně rád bych ten film hodnotil lépe, už jenom proto, že skýtá dnes tak vzácně duchaplné dialogy a to, čemu se říká "příjemný zážitek". Ale nemůžu si pomoct, Austenová psala o něčem jiném. Nejde o dějové detaily, ale o náladu a myšlenky. Keira Knightley je navíc opět chodící reklamou na anorexii. ()
Pýcha A Předsudek mě v knižní podobě neoslovila tolik jako Rozum A Cit a nejinak tomu bylo u filmových zpracování obou románů. Navíc po xhodinové zkušenosti se "seriálovou" verzí by mohl tento poněkud stručný výcuc zachránit pouze herecký ansámbl a možná též výprava. A to se do jisté míry děje, toto zpracování Pýchy A Předsudku si především díky překvapivě vydařené roli Keiry Knightley, ve které jsem v některých scénách viděl přesně tu pravou Elisabeth Bennetovou, zaslouží vysoké hodnocení, i když nezíská příčku nejvyšší. Matthew MacFadyen je coby "chladný" gentleman Darcy rozhodně dalším z těch správně vybraných mezi mladými účastníky tohoto velkolepého představení, což platí stejnou měrou pro Rosamund Pike, avšak ne pro "neodolatelného" Bingleyho. Vedlejší role jsou obsazeny naprosto excelentně - rodiče, tetičky, bratranci a podobné příbuzenstvo vyvolá vždy v těch správných chvílích úsměv či pohoršení oprávněné pohledem našich současných představ o společnosti, a vůbec vše na první pohled funguje tak jak by mělo. Ale nějak tomu chybí lehkost a něco, co by diváka více vtáhlo. Většinu času sledujete poctivé filmařské řemeslo a těch několik scének oživlého herectví políbeného múzou nemůže ani při nejlepší vůli vytáhnout celkové hodnocení na bezesporu kvalitních osmdesát procent. Ode mě tedy 70%. ()
Osobně dávám přednost drsnějším světům, než je ten idylicky austenovský, plný dobromyslných duší, přiměřeně komických figurek a samozřejmě i oné „upejpavosti“. Občasné nesmělé pousmání a nanejvýš něžný dotyk rukou. Všichni sice mluví striktně spisovně a oblékají se do nevzhledných kostýmů, avšak rozum, cit a ono pověstné „míti filipa“ je poplatné kterékoliv době. Chcete se bavit, dojímat a nemít přitom pocit, že sledujete pokleslou kulturu? Chcete vědět, jaký výkon vynesl Keiře nominaci na Oscara? Chcete vidět pravý protiklad Domina? Nebojte se říct ano, ano, ano a pro jednou dát valem očekávání něčeho nevídaného, šokujícího a extravagantního. Bohudík za trochu poklidnosti. 80% Zajímavé komentáře: Marius, Mahalik, wipeout, tangerine1 ()
Musím uznat, že přenos Anglie z konce 18 století do mého doupěte zvládl Joe Wright na výbornou. Především úžasné dialogy doslova léčily moje ouška. To bych fakt doporučil poslouchat panu Topolánkovi, aby si obohatil svůj zoufale primitivní až fekální slovník. Naprostým šokem pak pro mě bylo sledovat způsoby seznamování muže a ženy v té době. Tanec jako jediný společensky přijatelný způsob na seznamování. No, hezky se na to koukalo, ale jak bych se seznámil tenkrát já, taneční analfabet, už tam nebylo. Zřejmě by pak na mém náhrobku stálo "zemřel jako panic, protože neuměl tancovat." Samotný příběh je ukázkovej cukrářskej výrobek, ale díky skvěle zahraným partům, tady bych si dovoli vypíchnout dvě jména, Donalda Sutherlanda, za to jakým způsobem ztvárnil roli otce jsem měl sto chutí vyhlásit březen /měsíc, kdy jsem film viděl / za měsíc otců a Keiru Knightley, díky jejímu hereckýmu výkonu jsem pochopil, že i žena je člověk, byť se to na první pohled nemusí vždy tak jevit:) Film, který si sám našel moje oči a uši a přes ně zaťukal na moje srdce. ()
Nenormálne dobrá kamera, ktorá ani chvíľu nepostojí na mieste, ale napriek tomu vždy sleduje to podstatné a dodáva tak filmu, od ktorého by ste čakali "viktoriánsku ťažkopádnosť", rýdzo modernú dynamiku. A Keira Knightley dokazuje, prečo je jednou z najväčších hereckých hviezd súčasnosti - keď porovnám jej oduševnený, nesmierne sympatický výkon v tomto filme s totálnym chladom, s akým sa plaví Karibikom, tak je mi až do plaču. Veľmi ma zaujalo, že Donald Sutherland prežil. Už dávnejšie chodí do filmov iba zdochnúť (Návrat do Could Mountain, Lúpež po taliansky atď.), tu si napriek záverečnému kamerovému nájazdu, po ktorom čakáte jeho spokojný skon, dovolil prežiť! ;-) ()
Samotný pohled na tloušťku svazku knižní předlohy dává tušit, že úkol, jak přecpat rozvětvený děj do dvou hodin filmu, byl pro režiséra opravdu nesnadný. Wright zvolil dosti nešťastný způsob občasné zkratkovitosti, která vám hned na začátku vyrobí příšerný guláš ve jménech a rodinně-společenských vazbách. Škoda tohoto zaváhání, protože kdyby se stopáž protáhla o 20 minut, vynikly by ty nádherně naaranžované emoce zatraceně lépe. Takhle totiž zůstal pouze příslibný náznak toho, jak chytlavě dokáže režisér vyprávět: kamera čaruje, výprava usazuje, herci decentní, jak se jen na Angličany sluší a celková kompozice zavání tím nejsladším kýčem. Jenže celý tenhle kolotoč zásnub a svateb je natolik citlivě, vtipně, příjemně a hlavně upřímně natočený, až mu lze mnohé odpustit. V současnosti nelze v mantinelech daného žánru sáhnout lépe. ()
Pošetilost mocných v britské podobě z pera Jane Austen podle mě nemohla být lepší. Její svět jde hodně mimo moje představy ideálních příběhů před spaním. Číst její knihy by pro mě bylo čiré zoufalství. Jinak je to ale s tímhle filmem. Joe Wright ctí předlohu a tak je tady celá řada stavovsky namyšlených postav, které byste nejraději odstřelili dělem ze sovětského tanku T-100. Film ale má to štěstí, že tu jsou dialogy tak skvěle napsané, a tak se tu pořád najdou lidé, kteří je setnou alespoň vlídným cynickým slovem. Ty a velice pěkné kamerové záběry dokazují, že tento film by byla velká škoda přehlédnout. ()
║Rozpočet $28miliónov║Tržby USA $38,405,088║Tržby Celosvetovo $121,147,947▐ Tržby za predaj DVD v USA $79,563,153║ Keira Knightley s jej nevinné hravými pohľadmi tomu dáva úžasný náboj, ktorý ale naráža o chladný múr v podobe herca Matthewa Macfadyena. Je to pozerateľné ale celkovo dejovo točiace sa len na jednom mieste, strašne tomu chýba hútnejší príbeh. /60%/ ()
Nejsem si jist, nakolik je Pýcha a předsudek kvalitní adaptací, protože jsem originál nečetl a vyhýbám se podobně laděným knihám. Krom jedné filmové narážky bych si asi nevzpomněl ani na jméno autorky Jane Austen. Vytvoření 18. století nemůže být ve filmu tolik popisné a detailní tomu pravděpodobně bylo na stránkách knihy britské autorky. Přesto je výprava naprosto dokonalá a bez chyb vytváří prostředí, které nikdo již přes 200 let necítil okolo sebe. Přes krásné pohledy ze skály až po působivou scenérii stromu na louce, kde právě pomalým krokem prochází hlavní hrdinka Elizabeth. Tu si užila Keira Knightley, která slušně zapadla mezi ostatní dcery rodiny Bennetů. Nepatří mezi moje oblíbenkyně a moc jí nevěřím její "úžasné" hrdinky, ale ve všech kde nepláče a nesměje se mě dokázala přesvědčit o svých kvalitách. Snad to není naposledy. Zdatně jí sekunduje Matthew MacFayden, který podle mě vystihl charakter Darcyho nejvíc jak šlo. Všechny vedlejší role jako Donald Sutherlanda nebo Judi Dench jsou výborně obsazené a více než slušně zahrané. Asi jsem jediný kdo nepovažuje PaP za prvotně romantický film a vychází přímo z názvu a z doby, která právě přála předsudkům a pýše. Proto si nemohu pomoci, ale ve filmu mi chybí trochu víc citu, který postrádám u většiny herců, a ještě tempa. Film působí rozvlekle a naprosto nic ho nepohání dopředu. Přes všechny negativní prvky se na film hezky kouká a je to příjemný pohled do století,jehož myšlenky a kodex se snad nikdy nevrátí. ()
Scénář: Deborah Moggach .. Spisovatelka Jane Austen a její dílo mi doteď nebylo nikterak známé – ani se tomu nedivím, její tvorba je zejména pro ženy. Stěžejní dílo Pride & Prejudice se sice dočkalo už několika filmových podob, leč žádná z nich mi není zvláště známa. Nejnovější podoba zmíněného románu je dílem scenáristky Deborah Moggach a neznámého režiséra Joe Wrighta pod záštitou osvědčeného studia Working Title (Láska Nebeská, ..). Příběh nikterak rozebírat nebudu, jedná se o nejklasičtější možné schéma, silně romantické, včetně sladkého a šťastného konce. Vyzdvihl bych hlavně špičkové dialogy, kterým nechybí šmrnc, dynamika a zejména skvostná ironie a bravurní vtip. Neustálý úsměv, který mne doprovázel po celý film se často střídal vyloženě se smíchem. Ovšem absolutně nejlepší je výtečné zpracování. Tvůrci projevili obrovský cit pro látku. Celková atmosféra filmu je zkrátka nebeská. Mimo přesné, venkovské, dobové výpravy a všudypřítomných kostýmů, celku velmi pomáhá hudba Dario Marionelli. Je nádherná, při každém dalším tónu klavíru jsem se blahem povznesl. Taktéž kamera (Roman Osin) je dokonalá, zvláště dlouhé lahůdkové jízdy a malebné záběry krajiny se mi velmi líbili. Vše umocňují herecké výkony. Konečný výběr představitelky hlavní role Elizabeth padl totiž na současně nejvhodnější možnou britskou herečku a tou je Keira Knightley. Volba to byla více než zdařilá, do dané role vložila všechen svůj um a samozřejmě šarm a krásu. Role jako tato je pro ni doslova stvořená. Skvěle se ukázal i Donald Sutherland, ač na minimálním prostoru a velmi dobře si vedly i představitelky sester a matky. Mírně mi neseděl jen Darcy aka Matthew MacFayden, ale je to jen můj pohled. Závěrem bych, pokud to všem není zjevné už z předešlého textu, znovu ocenil tvůrce a vyslovil nadmíru spokojené děkuji!! 100%. ()
Nadherne sklbenie ucty ku kosatej predlohe a jej silnym kvalitam (vysperkovane bozske dialogy, cit pre vykreslenie postav) v kombinacii s vybornym formalnym spracovanim, kde popri nadhernej vyprave kazdy akord hudby (od baroknych klasik az po hravu roztopasnost skladieb pre vidiecke zabavy) a kazdy zaber ako i jazda kamery presne sprostredkovavaju pocit lahkosti, elegancie ale i sofistikovanosti a jemnosti pribehu, podtrhnute skvelymi hereckymi vykonmi. Podobne nadneseny pocit krasy v srdci mavam vacsinou pri juhokorejskych romantickych komediach, takze ti co ma poznaju, vedia aku poctu som teraz vlastne filmu zlozil :-) ()
Mám rád nápadité adaptace. Což tato nesporně je. Problém je, že MacFadyenovi jsem pana Darcyho neuvěřil ani na chvíli. A Pýcha a předsudek bez funkčního Darcyho je jako kráva Milka v hnědobílém provedení. Prostě něco naprosto obyčejného. ()
Na dobu ve které se to odehrává je to dost svižný film. Lidé se chovají normálně a ne nějak britsky kamenně. Celé je to i dost svižně natočené a režisér dokáže pomocí hereckých výkonů vyždímat komiku i ze scén, které na papíře asi nejsou zas tak srandovní. Keira to zahrála opravdu dobře a není jí co vytknout. Matthew MacFayden se role zhostil taky dobře a vždycky mi tam přišel jak hroznej killer, právě proto se mi pak líbila jeho proměna v opravdového sympaťáka. Donald Sutherland byl samozřejmě také opravdu výborný a občas mi přišlo, že se jeho postava cítí jak Richard Gere v „Doktor T a jeho ženy.“ Fakt dobrá zábavná a vtipná romantika, kterou lze doporučit každému. Btw Rupert Friend vypadá jak klon Orlanda Blooma :-))))))) ()
Pane Darcy, můžu vás nakopat do prdele, abyste se tak neksichtil? Poznámka o šlápnutí do hovna je velmi, velmi trefná :) Romantika pro staré panny. ()
Pro romantické filmy rozhodně nemám slabost, ale v tomhle případě jsem naprosto unešen. A proč to? V podstatě ze dvou důvodů. Zaprvé pro neuvěřitelnou práci, kterou na filmu všichni zúčastnění odvedli. Románová předloha doslova ožívá před očima. Veliký dík za to rozhodně patří režisérovi, který například geniálně hravým způsobem, a přitom velmi cíleně, budoval, především mezi filmovými dcerami a jejich neméně filmovými rodiči, skutečné lidské vztahy, neuvěřitelně herce vedl a motivoval, do nejmenších detailů promyslel a procítil každý záběr a přitom se zároveň nebál okamžitých nápadů a improvizace. Film je díky tomu neuvěřitelně bezprostřední, živý a navíc natočený nádherně subjektivním způsobem. Samozřejmě nejde jen o vztahy. Herci podali bezchybný herecký výkon (to, co předvedla Keira Knightley, pro mě bez rozpaků patří k neúžasnějším hereckým výkonům co znám), kameraman se doslova mazlil z každým záběrem, bezchybný je i střih, kostýmy, hudba... Tím druhým důvodem je obrovská stylová jednota. Historické filmy mě zpravidla velmi nepříjemně překvapují množstvím neuvěřitelných, zcela ahistorických anachronismů. V Pýše a předsudku nic takového (kromě jedné malé drobnosti, kterou je neadekvátní zvuk klavíru) není. Nejen reálie (architektura, nábytek, kostýmy, účesy) které přesně odrážejí tehdy dobově příznačnou směs odcházejícího pozdního baroka a nastupujícího klasicismu (a preromantismu), ale především postoje, hodnoty a vidění světa jsou neuvěřitelně přesné. Klíčem k úspěchu je samozřejmě použití dobové literární předlohy, ale velkým dílem přispěl i realizační tým a to jak tím, že se tvůrci skutečně snažili předlohu maximálně respektovat, tak bezchybným výběrem lokalit a velmi citlivým a přesným způsobem jejich prezentace ve filmu. Jedna věc mě v tomto ohledu ovšem dostala naprosto do kolen. Totiž scéna, v níž Elizabeth se svou tetou a strýcem prochází galerii plnou "antik" vytesaných z bělostného mramoru. Režisér přiznal, že tohle byl nápad, vzniklý až v průběhu natáčení přímo na místě, neboť v Chatsworth House se taková galerie z přelomu 18. a 19. století nachází. Štěstí ovšem přeje připraveným. Tyhle záběry (kromě toho, že jsou naprosto skvostné) jsou něčím, co tak přesně odráží dobový zájem tehdejších šlechticů o "antickou" kulturu, že bych se nebál je promítat v rámci výuky dějin umění. Nejen to ovšem nádherně vystihuje tehdejší nový vkus, který citlivě reagoval na zvraty, jež přineslo osvícenství se svým "odkouzlováním světa". Ǔžasné je například i hojné zobrazení anglické krajiny. Vždyť právě v téhle době se zájem o volnou krajinu začal probouzet. Právě tehdy se objevil fenomén, dodnes označovaný slovy "anglický park". Opět lze jen zmínit třeba úžasnou scénu setkání ústřední dvojice (navíc v dešti) u osamělého, pozdněbarokního pavilonu v kopcovité lesnaté krajině. Ani jinak "kýčovitý" záběr Elizabeth stojící na onom rozervaném skalním výběžku mi vůbec nevadí. Naopak, vybavují se mi podobné "záběry" na soudobých obrazech Caspara Davida Fridricha. Že je to romantické? A co má být? Vždyť se to odehrává v období, kdy byl romantismus (spolu s klasicismem) hlavním a určujícím slohovým prostředkem. Právě sem (a nikam jinam) totiž romantismus sedne jako zadek na hrnec. Je nejpřesnější výpovědí o tehdejší době plné velkých snů a iluzí, které se neustále svářily s praktickým, zcela přízemním pragmatismem. Právě o tom, je Pýcha a předsudek, o onom sváru pragmatismu s romantismem. Jak víme už ze školních škamen, souboj jménem "rozum versus cit" tehdy nakonec vítězil rozum. Jenže právě odsud pramení hlavní síla romantismu, který tehdy v zásadě nebyl ničím jiným, než smutkem z toho, že sen je právě jenom nesplnitelným snem... Právě tak, jako Pýcha a předsudek zůstává krásnou pohádkou, která nám rozbuší srdce a z níž je ním tak nějak krásně smutno... Celkový dojem: 95% Zajímavé komentáře: kleopatra, Lima, Galadriel, Renton, Nathalie, kiddo () (méně) (více)