Režie:
John FrankenheimerKamera:
Lionel LindonHudba:
David AmramHrají:
Frank Sinatra, Laurence Harvey, Janet Leigh, Angela Lansbury, Henry Silva, James Gregory, John McGiver, Khigh Dhiegh, Leslie Parrish, James Edwards (více)Obsahy(1)
Tento neobyčejně napínavý a inteligentní politický thriller výrazně předstihl svou dobu. V roce 1962 byla témata jako kontrola myšlení, politický atentát a mezinárodní konspirace spíše neobvyklá a při jeho opětovném uvedení v roce 1987 působil téměř stejně aktuálně jako v době premiéry. Neoblíbený velitel, seržant Raymond Shaw, se z korejského zajetí vrací do USA jako hrdina, aby převzal čestnou medaili Amerického kongresu, a několik vojáků, kteří pod ním sloužilo, o něm opakovaně říká, že to je nejodvážnější, nejjemnější a nejsympatičtější muž, kterého kdy potkali. Brzy začne být jasné, že po jejich zajetí Korejci se Shaw a jeho muži stali obětí intenzivního vymývání mozku. Několik z nich trápí noční můry nebo nevysvětlitelné chování, asi nejhůře se tato zkušenost podepsala na kapitánu Benettu Marcovi. Po čase si Marco začne uvědomovat, co se vlastně stalo. Vypadá to, že byl Shaw naprogramován tajnými ruskými a čínskými agenty jako vraždící stroj, který je schopen zabít třeba i nejlepšího kamaráda, pokud dostane ten správný příkaz. Druhou stranou mince je politické zneužívání Shawa jeho panovačnou matkou, která směruje kariéru manžela Johna Iselina, přihlouplého kongresmana, který se pro sebe snaží získat viceprezidentskou nominaci díky hysterické antikomunistické kampani. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (91)
65% ()
NFR 1994, Oscar 2 nominace: Herečka VR - Angela Lansbury, Střih ()
„Co jiného je svědomí než podlaha manéže, která spěchá vzhůru vstříc artistovi padajícímu z hrazdy?“ Nenapadá mě vhodnější úvodní věta než tento citát z knihy Richarda Condona. Ten dokázal v Mandžuském kandidátovi zachytit náladu Ameriky v počátcích studené války věrně do té míry, do jaké se dá věřit předmluvám úspěšných knih. Condon s humorem sobě vlastním komentuje a kritizuje americké pokrytectví, přetvářku, vzhlížení ke zdánlivě důležitým, přitom tak nicotným státním symbolům. Film úspěšně postihuje většinu témat objevivších se v knize, více humoru by mu však prospělo. Až na pár narážek (Iselinův odraz na portrétu Abrahama Lincolna) je Mandžuský kandidát příliš vážný na to, aby jej někdo bral vážně, což možná zní jako nesmysl, ale co je to za satiru bez jasně „vycítitelné“ ironie? Přesto se jedná o jeden z nejodvážnějších amerických filmů 60. let. Zpochybňuje význam Medaile cti i republikánské smýšlení senátora McCarthyho (všimněte si, jak je mu James Gregory podobný), nebojí se ani vyzývavějších erotických náznaků, nemluvě o intimním vztahu mezi Shawem a jeho matkou. Herecké obsazení je poměrně nečekané, major Marco je v Sintrově podání o něco jednoznačnější postavou než v knize. Po pravdě není ani moc zajímavý, ale o to víc dává vyniknout Laurenci Harveyovi, ledově chladnému a přitom hluboce lidskému v každé scéně. Nezapomenutelné jsou jeho dialogy s Angelou Lansburyovou jako jeho filmovou matkou. Přesto, kdybych jí neměl zafixovanou jako stárnoucí spisovatelku z To je vražda, napsala, věřil bych jí roli manipulativní potvory více. Po Psychu v dalším významném filmu se zde objevila Janet Leighová, díky ní je význam Eugenie pro celý příběh ještě patrnější než v knize. Největším problémem Mandžuského kandidáta je jeho „nepřenosnost“. Těžko můžete po středoevropanovi chtít, aby se vžil do pocitů Američanů během padesátých let, sužovaných strachem z komunismu. Přičemž bez plného pochopení významu jednotlivých motivů se může Kandidát jevit jako zdlouhavý thriller plný nikam nesměřujících dialogů. Navzdory přílišné popisnosti v některých scénách pak výsledný dojem nezachraňuje ani několik zdařilých nápadů, kterak znevšednit formální stránku. Zmínil bych alespoň téměř geniální rotaci kamery na „sjezdu pěstitelek hortenzií“ a snahu budovat napětí buď tím, že nevidíme v podstatě nic (vražda Holborna Gainese), nebo naopak vidíme více než je třeba (souboj s Čun-Džinem). Frankenheimer vlil do žánru čerstvou krev a v podstatě zamezil rozšíření propasti vzniklé po uvedení posledního „velkého“ Hitchova thrilleru, Psycha. Lze namítat, že v mnoha ohledech mohl víc přitlačit na pilu, v mnoha zase více využívat obrazu, nikoliv slov, coby prostředku k posunování vyprávění, každopádně natočil významný snímek, dostatečně věrný své předloze, dostatečně smělý v politické rovině, pouze „američtější“ než by mnozí považovali za nezbytné. 80% ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $7,716,923║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Určitě nesrovnávat s remakem, který už bude znát každý vnímavější divák. Mandžuský kandidát je hodně zajímavý film, který předkládá a řeší trochu odlišná témata než jeho mladší bratříček a tím mění i ukončení dějových linií příběhů postav. Studená válka, politický podtext, armáda, tajné konspirace a okolo toho všeho dominantní matka Angela Lansbury. Dobře odvedená práce bohužel ztrácí především v tempu příběhu, který se spíše vleče a pro moderního diváka není vůbec uzpůsoben. Silné momenty a zajímavé nápady se však dají najít poměrně snadno. ()
Scénář: George Axelrod .. Studenoválečné drama plné korejsko-komunistického syndromu, který byl za Vietnamského konfliktu posunut na další úroveň. Dosti psychologické, vážné, tématizující nečestnost a nemorálnost politiky až občas trochu hůře stravitelné. Technicky, režijně i herecky (zvláště manipulativní matka) přesvědčivé. ()
Dost zručně odvedená práce v tomhle politickém thrilleru narozdíl od mccarthyovských paralel nezestárne nikdy, o žádný zázrak se však rozhodně nejedná. Sinatra odvádí standard, "vymytý" Harvey taktéž, hereckému průměru se vymyká překvapivě Jessica z To je vražda napsala v roli dost panovačné Harveyho matky. ()
Jeden ze 100 největších filmů všech dob časopisu Entertainment Weekly. Celosvětově divácky úspěšný film. Bez znalosti historických souvislostí a jisté filmové výjimečnosti a neotřelosti tohoto snímku a konečně i vysokého umístění v zahraničních žebříčcích bych tento film asi dost odstřelil - jako černobílé dávno překonané béčko se zápletkou vymývání mozků skupiny amerických vojáků zahraničními komunisty a o paralelních honech na komunisty v 50. letech v USA. Takhle musím jednu hvězdu přidat na průměrné tři (a nevím, zda jsem nepřechválil). Trailer: http://www.csfd.cz/film/17543-mandzusky-kandidat-manchurian-candidate-the/videa/ ()
Zákeřnému komunistickému vymývání mozků statečných amerických vojáků černá a bílá barva filmového materiálu evidentně sluší. Ještě kdyby tak tu vcelku zajímavou podívanou poněkud nenarušovalo nepříliš věrohodné konání některých postav, z jejichž dutiny ústní hrdinně vypochodovalo na denní světlo několik skutečných perel, o které by MUDr. Chocholoušek jistě projevil profesní zájem. ()
Američani mají ve zvyku dělat bubáky z válečných traumat, které si sami zavinili svou nikým nepožadovanou angažovaností. Se stejným zápalem poté přeceňují filmy věnující se této tématice, zejména pokud to je spojeno se studenou válkou a fanatickým antikomunismem. A přesně tento případ je Manžuský kandidát, podobně jako např. Kubrickův Divnoláska. Film má sice zajímavou myšlenku, ale vázne. ()
Rád bych to shrnul inteligentnějším výkřikem, než je "tohle byla smrtelná nuda," ale nic mě nenapadá. Možná stojí za zmínku překvapivě vážná (a dobrá) Angela Lansbury . ()
(1001) Panečku, to byla jízda. Frank Sinatra byl oukej, ale to, co provádí Laurence Harvey, no jéje! ( Plus fun fact, je to otec Domino Harvey, což jsem předtím nevěděla.) Miluji zombie robotické herecké projevy a postavy, které jsou tímhle způsobem koncipované. A vůbec miluji filmy, které jsou studené, chladné, odtažité, bez emocí a prostě si jedou tu svou. Navíc je radost najít něco takového v mainstreamové produkci (protože tento film považuji za mainstreamovou produkci) a natož ještě v roce 1962! Mnoho bonusových bodů si film vysloužil perfektní snovou scénou vymývání mozků. Na bitku mezi Sinatrou a Henry Silvou byla také radost pohledět. Angela Lansbury se na větší část filmu jaksi propadne do pozadí, ale její finále je tedy finále ve velkém stylu. Chápu, proč tam byla postava ztvárněná Janet Leigh, protože hlavním hrdinou je Sinatrova postava a ne Harvey, ale stejně jsem se nemohla ubránit dojmu, že v případě této role bylo obsazení herečkou jejího formátu trochu nežádoucí rozptýlení. Hlavním důvodem, proč ale přese všechno nadšení a superlativa nedávám plné hodnocení, je způsob, jakým film občas spadá do žánru (černé) komedie, což by samo o sobě bylo super, ale já si myslím, že se tak děje nekontrolovaně a neúmyslně. ()
K tej istej pointe vedú dva pohľady na vec v dvoch filmoch. Túto pôvodnú verziu som videl až neskôr ako remake s Denzelom. Obidve ponúkajú rovnakú podstatu, no z iných uhlov pohľadu a každý z nich má niečo do seba. Určite som sa zo začiatku prekvapivo nudil, keďže som vedel o čo približne pôjde, to asi bude hlavný problém nižšieho hodnotenia, no čím sa dej zauzľoval, tým sa moja pozornosť a pútavosť zväčšila. Herci však tomu nedopomáhali a tak musím dať skromnejších 65%. ()
Staci rozlozit karty, dat mu rozkaz, aby zabil konkretneho cloveka a on to urobi bez vedomia, ze prave zabija svoju priatelku. Na druhy den si nic nepamäta. Zaujimavy scenar, ktory musel byt v 60-tych rokoch este zaujimavejsi, ale aj na dnesnu dobu je to slusny thriller. Prekvapiva bola aj Angela Lansbury, ktoru poznam len zo serialu To je vrazda, napisala, ktorej viac zalezalo na manzelovej kariere, ako na vlastnom synovi. Najlepsi a najnapinavejsi bol zaver filmu. Treba vidiet a urobit si vlastny nazor... 13.12.2008 _____ Frank Sinatra - (Major Bennett Marco) +++ Laurence Harvey - (Raymond Shaw) +++ Janet Leigh - (Eugenie Rose Chaney) +++ Angela Lansbury - (Iselin) +++ Produkcia: John Frankenheimer +++ Hudba: David Amram +++ ()
Nejsem Američan, přesto na mě tento film zapůsobil a bavil mě po celou jeho délku. The Manchurian Candidate je snímek, na kterém opravdu poznáte, že se natáčel v období studené války. Je zde vše, co je pro ni (alespoň v amerických filmech) typické - špatní jsou Rusové, Číňané a tak dále, kteří vymývají lidem mozky se záměrem ne menším, než ovládnutí Ameriky… Ale je to natočeno tak mistrně, že se nebudete nudit, herci podávají opravdu parádní výkony (speciálně bych chtěl vyzdvihnout Angelu Lansbury) a hlavně závěr je opravdu vynikající. Nemyslím si, že k ocenění tohoto filmu musíte být nutně Američan, který zažil tohle období, nicméně pro alespoň nějaký zážitek byste měli tušit, jak to tenkrát bylo… 100 %. ()
Hmm tak teď už vím proč mě totálně nebavil remake tohohle filmu s Washingtonem. On totiž ani tenhle originál není zrovna terno a to mám Frankenheimera a jeho filmy rád, ale tohle mi nesedlo i když určitě připočítám nějaké kladné body za to, že tenhle film se aspoň svým pojetím hodí do doby ve které vzniknul a celkem trefně vystihuje tu tehdejší Americkou Antikomunistickou hysterii i když možná nebyl takhle zamýšlen, ale budiž. Tak jako tak extrémně pomalé tempo mě v tomto případě spíš uspávalo. Všechno podstatné se rozjede až v závěrečné půlhodině, ale i tak mi to přišlo celé nedořešené. Škoda tentokrát jsem šlápnul vedle.45% ()
Trochu sklamanie spojené s prehnanými očakávaniami. Scenár je originálny a pútavý ( až na celú úplne zbytočnú linku s Janet Leigh) ale atmosférou aj formou mi to skôr než slávne politické thrillery pripomínalo sci-fi B-čka z 50.rokov, ktoré mám síce v obľube ale tu bolo zarobené na viac - oveľa viac. 7/10 ()
Vyjimecny psychologicky thriller s Frankem Sinatrou o americkych zajatcich, kterym jsou vymyty mozky a nejvhodnejsi z nich vybran za ucelem spachani atentatu. Opravdu vyjimecna a hlavne nestarnouci podivana. ()
Pravdu povediac (jak by řekli bratři Slováci), čekal jsem to lepší a záživnější. Úvodní scéna a poté několik následujících minut se jevilo dost nadějně, ale po nějakém čase jsem zjistil, že se spíše nudím a nedávám příliš pozor, čímž jsem si otevřel cestu do "pekel" a už mi film nedal to, co možná mohl. Každopádně herecké výkony mě bavily, stejně jako ústřední myšlenka se mi líbila, ale při celkové stopáži to na mě (možná jen aktuální náladu) bylo hrozivě utahané. ()
Další z filmů, které se mohou chlubit tím, že je nijak nezásáhl čas. Tetno film je zajímavý i po čtyřiceti letech. U nás tento film moc do podvědomí nevstoupil, škoda, ale v zahraničí patří do elitní skupiny zlatých filmů. ()
Reklama