Režie:
Peter HowittScénář:
Peter HowittKamera:
Remi AdefarasinHrají:
Gwyneth Paltrow, John Hannah, John Lynch, Jeanne Tripplehorn, Virginia McKenna, Peter Howitt, Christopher Villiers, Kevin McNally, Nina Young, Neil Stuke (více)Obsahy(1)
Co kdyby jediný zlomek vteřiny poslal tvůj život dvěma rozdílnými směry? Život, to jsou tisíce cest Mladá Helen ztratila práci a když se těsně před ní zavírají posuvné dveře vozu metra, otevírá se nám pohled na to, co by se stalo, kdyby metro stihla či nestihla. Obě verze se rozbíhají jedna za druhou. V jedné Helen opustí svého nevěrného přítele a navazuje nový šťastný vztah, ve druhé se Helenin život stává čím dál víc nešťastným, nabere si dvě zaměstnání, utvrzuje se ve své bezcennosti a podporuje svého přítele při psaní románu, přestože jeho aférka stále trvá. Co by se stalo KDYBY? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (258)
Romantické drama odlehčené občas vtípkem nebo komikou, které se mi líbilo víc než jsem čekal. Gwyneth je v obou rovinách výborná, John Hannah je okouzlující, John Lynch dokonalý hajzlík na zabití, scénář odvíjející se ve dvou alternativních rovinách je zajímavý i když v každé z nich lehce tlačí a podřizuje charakter Helen směru, kterým se má příběh ubírat. Výborné a určitě si někdy dám repete. ()
"Tak co, četl jste ty mé dva scénáře těch romantických komedií" "No, podívejte, četl, četl. Ani jeden ten scénář neutáhne celovečerní film. Ten první končí příliš selankovitě a ten druhý zase moc drsně. Navíc pořád ty stejné motivy... Snad kdybyste to slepil dohromady, napasoval na to "butterfly effect". To by šlo." "Vy jste geniální pane producente. Lidi si popláčou, jak jednou osudový, správný chlapík trpí a jednou udělá životní terno. To se v nich ty pocity budou mísit. Dovolte, abych Vám olízl ruku." +++++ Sliding door skutečně umožňují prodat dvě nepříliš výrazné romantické komedie (dramata?) jako "originální" počin. Pak mezi nimi navzájem stříhají. Aby nám celé dění přišlo osudovější, v obou alternativních liniích se dění přečasto odehrává ve stejný čas na stejném místě, jen s jinak ustavenými vztahy. Zdá se, že lidský život nakonec až tak moc na efekt motýlích křídel netrpí, natož na efekt křídel jezdících dveří. Já jsem se tedy dozvěděl, že pokud mě přítelkyně nachytá s milenkou, prožije poněkud jiný život, než když mě nenachytá. Že maličkost může o tom rozhodnout! Ale možná mají pravdu ženské magazíny, které tvrdí, že náš život ovlivňuje náš účes. Ačkoliv... to je spolu s ránou na čele rozlišovací znamení, které nám tvůrci poskytli - snad abychom nemuseli dávat příliš namáhavě pozor. +++++ Venkoncem jsou Sliding door dva nepříliš zdařilé romantické filmy snažící se získat body navíc tím, že byly spojeny do jednoho celku. Tím, že nabízejí dvě alternativní linie, diváka stejně odtahují od možnosti uvažovat o třetí, čtvrté a páté, stejně jako většina filmů odtahuje od té druhé. Mnoho dialogů postrádá přirozenost, zvláště má-li slovo konverzační humor (chvílemi navzdory tomu vtipný), postavy jsou jednoduchoučké, nezajímavé, mělké a nudné. Snad s výjimkou kamaráda nevěrníka. ()
Depresivní film, po jehož shlédnutí má člověk chuť skočit z mostu. Hrdinové jsou bezvýrazní, muži jsou slaboši, ženy pasivní, všichni lžou, podvádějí se navzájem...ještě že ten osud (přesněji řečeno ruka scénaristova) za ně všechno vyřeší, protože kdyby ho nebylo, tak by snad nědělali nic, jen by pasívně přežívali a čekali by, až se něco stane. Jestli toto je pravdivý obraz moderní západní společnosti, tak už nezbývá nic jiného, než čekat od přírody ránu z milosti, která nás vymaže podobně jako dinosaury. ()
Náhoda může hrát větší roli, než si myslíme. Nikdy se nedozvíme, jak by náš život pokračoval, kdyby se některé drobnosti odehrály jinak. Můžeme si jenom leccos představovat a lecčeho litovat … Ve skutečnosti nezjistíme, jestli by odlišná varianta pro nás byla opravdu šťastnější, protože na ni navazují další a další nahodilé události, které mohou všechno dokonale zpřeházet. A tak se na dva z možných výsledků hry osudu můžeme podívat alespoň ve filmu, který je dostatečně zajímavý a originální nejenom svým námětem, ale i zpracováním … ()
Tento film sa ako jeden z mnohých zamýšľa nad tým, ako veľmi ľudský život ovplyvňuje náhoda, skladá zábavnú mozaiku a plynule sa prelieva z jednej roviny do druhej, takže pôsobí premyslene a celistvo. Tento zaujímavý námet by sa dal možno ešte lepšie prepracovať, napriek tomu ide o celkom kvalitnú snímku. Gwyneth Paltrow som to herectvo veril, bola dobrou voľbou pre tento film. Cez to všetko hodnotím tento film ako ďalší priemerný romantický snímok. ()
Galerie (22)
Zajímavosti (5)
- Pití, které Gerry (John Lynch) Helen (Gwyneth Paltrow) tolik slibuje: "..opiju tě Grolschem..", a které si posléze dává v baru, je holandské pivo oblíbené nejen pro svůj originální způsob otevírání.. (anita74)
- Ústřední filmovou píseň „Turn back time“ má na svědomí dánsko-norská hudební skupina Aqua. (Marsik)
- Scény z londýnského metra byly natočeny u nádraží Waterloo. Filmová křižovatka Waterloo a City line a scény u vody pak byly filmovány u mostu Hammersmith a v hospodě Blue Anchor pub v Hammersmith. Most je Albert bridge mezi Battersea a Chelsea. Noční scéna, kdy Helen (Gwyneth Paltrow) a James (John Hannah) jdou po ulici, byla natočena v Primrose Gardens (dříve Stanley Gardens) v Belsize Park. Helenin byt se nachází v Leinster Square. Scéna v nemocnici na konci, kdy se Helen a James setkají ve výtahu, byla natočena v Chelsea and Westminster Hospital na Fulham Road. (Terva)
Reklama