Režie:
David CronenbergScénář:
David CronenbergKamera:
Peter SuschitzkyHrají:
Peter Weller, Judy Davis, Ian Holm, Julian Sands, Roy Scheider, Monique Mercure, Nicholas Campbell, Julian Richings, Louis Ferreira, Sean McCann (více)Obsahy(1)
Pozvání ke stolu pro otrlé. Kanadsko-britský film podle románu Williama S. Burroughse. Americký spisovatel William Seward Burroughs (1914–1997) vystudoval anglickou literaturu na Harvardově univerzitě a ve čtyřicátých letech se setkal se spřízněnými dušemi, představiteli tzv. „beat generation“, Jackem Kerouacem a Allenem Ginsbergem, kteří mu dali popud k vlastní literární činnosti. Jeho dílo, ovlivněné sci-fi žánrem, homosexuální orientací a dlouholetým užíváním drog, tvoří fantaskní až surrealistické prózy (nejznámější romány – Feťák, Teplouš, Nahý oběd, Lístek, který explodoval, Města rudých nocí, Místo slepých uliček). Kanadský režisér David Cronenberg (nar. 1943) rovněž studoval anglickou literaturu a i v mnoha dalších aspektech jsou jeho osudy a dílo podobné Burroughsovu. Začínal jako undergroundový filmař se zálibou ve sci-fi hororech a bizarních příbězích, což mu už zůstalo. Dnes je předním kultovním tvůrcem (nejznámější filmy – Scanners, Videodrom, Moucha, Příliš dokonalá podoba, Crash). Jeho adaptace Nahého oběda (vydán 1959, poprvé česky 1994) je kombinací předlohy a Burroughsova životopisu. Ústřední postava William Lee (což byl spisovatelův pseudonym) pracuje jako hubitel hmyzu a stále hlouběji se propadá do drogové závislosti, takže přestává rozlišovat skutečnost od fantazie, v níž psací stroje získávají podobu mluvících brouků a on sám se stává protagonistou jakési špionážní historky. Hlavní roli ztvárnil americký herec Peter Weller (jeho nejznámější rolí pravděpodobně zůstane RoboCop ze stejnojmenného filmu), který dokonale napodobil Burroughsův hlas i manýrismy. Cronenberg do snímku ústrojně zakomponoval tragickou událost ze spisovatelova života, kdy v opilosti nešťastnou náhodou zastřelil svoji ženu Joan Vollmerovou, i jeho pobyt v marockém Tangeru. I další postavy filmu mají svoje předobrazy. Hrdinovi kamarádi Hank a Martin jsou nepochybně Kerouac s Ginsbergem a postava autora Toma Frosta, jehož představuje významný anglický herec Ian Holm (Bilbo Pytlík v Pánovi prstenů), zase reprezentuje známého britského spisovatele Paula Bowlese. Snímek, natočený v kanadsko-britské koprodukci, získal celkem sedm kanadských výročních cen Genie (obdoba amerického Oscara), mj. za nejlepší film, režii, kameru a výpravu. Z řady dalších prestižních ocenění jmenujme alespoň Cenu newyorských filmových kritiků za nejlepší scénář a Cenu Národního sdružení filmových kritiků za nejlepší scénář a režii. (Česká televize)
(více)Recenze (190)
Tak další film, který by se dal snadno zařadit do té poněkud šílenější skupiny. Hlavní hrdina William je spisovatel, který začal "ujíždět" na prášku na hubení švábů...jeho závislost narůstá a film je ve výsledku pouze jedna velká halucinace. Kromě zajímavé formy a několika originálních nápadů film příliš nezaujme ... ()
Není to tak šílená perverze jako třeba Růžoví plameňáci, ale je to dost zvrhlý. Ale zároveň výborně výtvarně zvládnutý počin. Knihu jsem nečetl, těžko tedy srovnávat. Já sem spokojen a počkám si na druhou projekci s čistou hlavou ..s tou možná přijde střízlivější hodnocení ()
Přesto, že jsem ve filmovém klubu sjel ty surrealistické filmové klády jako například Andaluský pes (1929), tak tenhle film, mne nikak nepřesvědčil. Měli jsme na to asi tehdy více času. Český surrealismus šedesátých let dvacátého století je pro mnerozhodně více uvěřitelný. ()
Uaah, opravdu zbesily prepis zbesile knihy vynikajiciho autora W.S.Burroughse. Cronenberg je trochu silenec, natocil vsak hodne silenou uchylarnu, kdy se psaci stroje meni v obri hmyz a kdy misty nevite co se deje. Proste super ! ()
citelnejsi nez predloha :-) ()
mega znepokojivé a mega absurdní a v neposlední řadě krásně bizardní.......kolik vážných filmů tohle má....moc ne... ()
Hledejte si v tom, co chcete, pro mě je to nehorázná hloupost. Ať už tím bylo myšleno cokoli a já tomu vážnš zkoušel porozumnět, nechytlo mě to ani na minutu. Peter Weller je neskutečně charismatickej herec, ale ani to nepomohlo, abych nad tím akorát nekroutil hlavou. Ikdyž chápu souvislosti a ostatní věci kteří ostatní rádi předhazují lidem, co tento film haní, už nikdy to nechci vidět ... ()
Naprosto dokonalá přehlídka ražisérských, scénaristických a hereckých schopností. Tak chladně a bezostyšně naservírovaná dávka přifetlejch myšlenkovejch pochodů, něco jako sledovat vysmaženého Kubrika, jak předčítá " Alenku v říši divů" Hitchkokovy na dobrou noc. Na opětovné shlédnutí budu potřebovat tak 2g hašiše. ty brďo na stropě je asi dvoumetrová moucha........................................ ()
Nejdřív jsem viděla film a pak až jsem četla Burrougsovu románovou předlohu. Z románu jsem byla velice zklamaná, protože se vyznačuje nekonečným opakováním velice podobných scének a zajímavý je (možná) pouze tím, že byl psán na drogách. Film má naopak, přes svou šílenost, i docela jasný děj: V postavě deratizéra je poznat spisovatel, který se musí oprostit ode všeho (hlavně od své ženy), aby se mohl ponořit do tzv. Interzone a tam "masírovat" brouky a psací stroje. Podobně jako v "Muži z Acapulca" se odehrává hlavní dějová linka v mysli protagonisty, jehož duševní stav může kdykoli vše obrátit naruby. K tomu pro surrealsitického Cronenberga typicky nápaditá výprava a geniálně bláznivý saxofón Ornetta Colemana. ()
Pokud očekáváte logicky plynoucí scénu po scéně navazující film, pak se třeste, neboť jste zabloudili daleko od světa, kde něco dává jakýkoliv smysl. Díky tomu je shlédnutí Nahého oběda od začátku do konce vcelku náročné. Na druhou stranu tu máme krásnou příležitost ocenit účelný chaos představující bortící se vnímání reality pomocí kvalitních filmových efektů, které jsou u Cronenbergových filmů legendární. ()
Reklama