Režie:
Ronald NeameScénář:
Jay Presson AllenKamera:
Ted MooreHudba:
Rod McKuenHrají:
Maggie Smith, Pamela Franklin, Gordon Jackson, Celia Johnson, Diane Grayson, Robert Stephens, Jane Carr, Molly Weir, Rona Anderson, Helen Worth, Ann Way (více)Obsahy(1)
Nekonvenční slečna Jean Brodieová, která je podle svého názoru v "nejlepších letech", si získala své studentky i značnou část pedagogického sboru, v němž má dva milence: naivního, ale milého učitele hudební výchovy Lowthera a cynického výtvarníka Lloyda. Na začátku filmu je Jean představena jako dokonalá pedagožka oddaná svým studentkám, ale postupně se odhalují její stinné stránky. Kromě toho, že vliv na své žačky trochu využívá, je tu ještě věc poněkud závažnějšího charakteru. Píše se totiž rok 1932 a Jean obdivuje fašisty Mussoliniho a Franca. Jak v jednom momentě filmu poznamená Lowther, Jean nerozumí politice, jen si idealizuje obraz vůdce. To by vcelku nevadilo, kdyby své žačky nevedla ke stejnému způsobu myšlení. Její přesvědčení o vlastní neotřesitelné pravdě však bude podrobeno tvrdým zkouškám. Při konfrontaci s milenci i žačkami se bude muset podívat na svůj život z jiného úhlu a nahlédnout, jakým směrem se vlastně ubírá. Vynikající snímek ze školního prostředí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (44)
Z hrdinky = učitelky se stává postupně antihrdinka. V konzervativní škole chce učit edukovaně - Já jsem hrnčíř a vy má pýcha. Formujete se.// Seďte v lavicích potichu a zůstaňte klidné. Jako Mona Lisa. Ředitelka nazývá děvčata slečny Brodierové „klikou“. V hlavní „hrdince“ se mísí romantické představy s fanatičností, která je spojena s obdivem fašistických vůdců. Oddanost Jean Brodierové nejlépe vystihuje její milenec – malíř: „Jsi učitelka, nebo vůdce?“ Zajímavé je, že herecky mi výkon Maggie Smith přišel divadelní, místy přehrávaný, ale ona tak teatrálně, jak označuje studentka Sandy (Pamela Franklinová), ztvárnila postavu. Závěrečný dialog mezi Sandy a Jean je působivý. Poprvé při konfrontaci s jinými nemá Jean navrch. Výborný střih (školní předměty – po tělocviku následuje šití), propracované charaktery postav, nadčasová myšlenka. Krásné záběry na Edinburg. ()
Podobně jako kariéru Angely Lansbury je nutno dělit na "co bylo před Jessicou Fletcher a skoro nikdo nezná a přitom je v jejím hereckém rejstříku mnohem povedenější", a co bylo po ní, u Maggie Smith to bude v případě Harryho Hrnčíře podobné. The Prime of Miss Jean Brodie je film na povrchu veselý, do hloubky ale spíš smutný, hodně barevný (v detailech na obličeje a gardenparty snad až přesaturovaný), krásně melodický a pedagogicko rozborný, a s velmi milou erotickou třešničkou v podobě sotva dospělé Pamely Franklin. Tvůrcům se vůbec podařil kousek, kdy Brodinina děvčata před kamerou za necelé dvě hodiny o několik let zestárla. K obsahu bych jenom zmínil, že vztah hlavní postavy s učitelem hudby Gordonem Lowtherem je spíše platonický. Mimochodem, Gordona Lowthera si zahrál nám všem známý Gordon "Profesionál George Cowley" Jackson, a jeho přítomnost je ze všech složek ve filmu nejmilejší, dobře mu sekundoval ještě bohémský malíř a plodič dětí Robert Stephens. Zajímalo by mě, jestli skvělý zpěv Gordona Jacksona je jeho vlastním. ()
Podivně teatrální, namyšlená a do vysněného světa uzavřená slečna Brodieová obdivuje diktátora a sama diktátorem je. Libuje si v tom, jak ovládá a manipuluje lidskými city, zaměřuje se s jistotou dravce na nejslabší - děti a lidi, kteří jsou jí oddáni. ___ Přesvědčivá studie psychopatického charakteru, kterému Maggie Smith vtiskla eleganci pravé britské dámy (všiměte si jen, jak elegantně a vznosně umí jezdit na kole). Ještě bych vyzdivhla neuvěřitelně silný výkon Pamely Franklin a její podání dívky s vlastním přesvědčením a silou následovat ho. /24. 6. 14./ ()
Dobry film z ucitelskeho prostredi, odehravajici se v Edinburghu, zacatkem tricatych let. V tomto filmu jen sotva najdeme jedinou, ryze kladnou postavu. Maggie Smith v roli Jean Brodie podala vyborny herecky vykon a nesouhlasim s tvrzenim, ze prehravala. Jen hrala onu postavu, tedy sobeckou starou pannu v roli ucitelky, ktera ma velky vliv na sve zacky. Dobre sve role ale zahraly temer vsichni, jeste bych vyzdvihnul vykon studentek Sandy a Mary. Prave zaverecny rozhovor pani Brodie a Sandy patri mezi ozdoby filmu. ()
Na této extravagantní učitelce od počátku, přes všechny sympatie, k nimž její nekonvenční chování svádí, něco vadí. Teprve postupem času si člověk uvědomuje, že je to sobecká, bezcitná, do sebe zahleděná defektní osobnost, která není schopná sebereflexe, neboť základním rysem sobectví je právě to, že není schopno pohlédnout samo na sebe, protože si v takovémto výhledu samo vadí. Právě z těchto povahových rysů, které v různě velké míře máme všichni, se pak rodí a šíří fašismus, případně jakákoliv jiná stejně cynická představa a jednobarevné pravdě života. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (4)
- Na konci filmu, když Sandy (Pamela Franklin) odchází ze školy, jde kolem betonové lampy ze šedesátých let, ta se však v době, kdy se film odehrává, ještě nevyráběla. (ČSFD)
- Film je adaptací stejnojmenné předlohy Muriel Spark. (ester_7)
- Během natáčení tohoto filmu se Maggie Smith a Robert Stephens stali manželi. (ČSFD)
Reklama