Scénář:
Jane AndersonHudba:
Basil PoledourisHrají:
Vanessa Redgrave, Marian Seldes, Paul Giamatti, Elizabeth Perkins, Jenny O'Hara, Michelle Williams, Chloë Sevigny, Nia Long, Natasha Lyonne, Heather McComb (více)Obsahy(1)
Trojice povídek o lesbických párech, jenž se odehrávají v jednom domě po 3 generace. Snímek volně navazuje na film Kdyby zdi mohly mluvit (1996), který znázornil problémy žen. Režie: Jane Anderson (první snímek z roku 1961), Martha Coolidge (druhý snímek z roku 1972), Anne Heche (třetí snímek z roku 2000). (ČSFD)
Recenze (30)
Snad nejlepší TV film, který jsem zatím viděla. Nápad spojit tři odlišné příběhy (i když už ne zcela originální) jedním domem je fakt skvělý. Stejně tak, jako zpracování tématu lesbických vztahů v průběhu 20. století. První příběh - odehrávající se v 60. letech, je smutný a bezútěšný, ale svým způsobem krásný. Dokazuje, že láska přemůže všechno, ať už nenávist, posměch nebo odsouzení. Druhý příběh, který se odehrává pouze o jedno desetiletí později, už nese podstatně pozitivnější nádech. Skupina 'heterofobních' feminazi je tu už naštěstí spíš k smíchu, než aby se z nich bořil svět (jako v povídce první). Třetí (a podle mě i nejhezčí) povídka se odehrává v roce 2000, v době, kdy už lesbičky nejsou žádným kontroverzním tématem (možná jen pro pár zabedněnců) a příběh tak může být o to šťastnější a může se více zaměřit na vztah jako takový. V tomhle případě spíš na možnost lesbických párů vychovávat děti (což by ve dvou předchozích příbězích bylo něco naprosto nemyslitelného). Vtipné a roztomilé zpracování vážného tématu. První povídka ****, druhá *** a třetí *****, za poslední příběh ale dávám celkových pět ;) ()
Krutý příběh z roku 1961, nespravedlivá historka roku 1972 a senzačně pozitivní záležitost ze žhavé současnosti. To je lesbický triptych Kdyby zdi mohly mluvit 2, alébrž nejen lesbický hit, který rozhodně neuškodí vidět nikomu. Naopak měl by ho vidět každý, ať už fandové nebo odpůrci. Tomuhle říkám open mind. ()
Film ma v prvom rade zaujal obsadenim, potom temou a konceptom. A nesklamalo nic z toho. Prvy pribeh bol kruty vo svojom predstierani. Ze sa nechcu drzat za ruky cestou domov z kina. Ze si domov nebudovali tych 30 rokov spolu. Ze nespali v jednej posteli. A Vanessa Redgrave podala naozaj uzasny vykon, ako zena, ktora je spolocnostou nutena predstierat, ze sa jej prave nerozpadol cely zivot pod rukami. ()
Nevím, čím to je, že ve většině případů film, který je tvořen z více příběhů bývá na tolik vynikající. Avšak ani mne tato otázka tolik netrápí, protože se mi tento film ve výsledku opravdu líbil a nic jiného by mě nemělo zatěžovat. Dávám plný počet hvězdiček, i když to nebylo dokonalé, tak tím více to bylo příjemnější sledovat, a přesně proto takové hodnocení. ()
Najviac sa mi tu páčila Chloe Sevigny, pretože oproti afektovanej Sharon Stone absolútne vyniklo jej prirodzené herectvo. Vlastne ma očarila až tak, že by som bola schopná spliesť si ju s chlapcom :) Nepochybujem o tom, že má medzi lesbičkami skalné fanynky. Michelle Williams bola absolútne okúzľujúca, ako esencia krehkej ženskosti. Nemyslela som si, že uvidím dve svoje obľúbené herečky spolu v tak žhavých a kontroverzných roliach. Fungovalo im to skvelo, je vidieť, že herecké umenie nezávisí na veku ani skúsenostiach, ale je to o talente, ktorý v sebe buď máte a všetko plynie prirodzene, alebo nemáte a potom pôsobíte strojene a nepresvedčivo. Príbehy boli typicky americké, zrejme presne cielené na komerčné publikum, preto aj ich podanie nebolo výnimočne originálne, avšak kvôli mojim obľúbeným divám, ktorých fascinujúce umenie hrať, aj priemerné povýšili na výnimočné, musím hodnotiť 4*. ()
Galerie (3)
Photo © Home Box Office (HBO)
![Kdyby zdi mohly mluvit 2 - Promo - Amy Carlson, Natasha Lyonne, Chloë Sevigny, Michelle Williams, Nia Long](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/157/963/157963875_a0b936.jpg)
Zajímavosti (3)
-
Ve scéně, kdy jsou Edith (Vanessa Redgrave) a Abby (Marian Seldes), hlavní postavy z prvního příběhu, v kině, běží na plátně film Dětská hodinka (1961).
(Herriotka9)
- Keď Jane Anderson uvidela výkon Vanessy Redgraveovej v scéne bez slov, kde plače a dieťa na ňu pozerá, režisérka bol tak ohromená surovými emóciami, ktoré Redgrave prejavila, že po prestrihnutí musela opustiť scénu, aby sa nadýchla vzduchu. (Arsenal83)
- Natáčení probíhalo v amerických městech Hollywood, Los Angeles, Pasadena a Torrance. (Terva)
Reklama