Režie:
Peter KosminskyScénář:
Mary Agnes DonoghueKamera:
Elliot DavisHudba:
Thomas NewmanHrají:
Alison Lohman, Michelle Pfeiffer, Robin Wright, Renée Zellweger, Billy Connolly, Patrick Fugit, Cole Hauser, Liz Stauber, Noah Wyle, John Billingsley (více)Obsahy(1)
Kdybyste se náhodou chtěli zeptat, proč začínám od konce a vracím se na začátek, důvod je prostý. Svoje dětství jsem pochopila, až když jsem dospěla. Bylo jako nedokončená skládačka." Tak Astrid začíná svoje vypravování. Jako dvanáctiletá žije v Kalifornii se svou matkou, krásnou umělkyní Ingrid. Ta své krásy využívá k tomu, aby manipulovala s muži. Jednoho dne ale poruší zásady a bezhlavě se zamiluje do Barryho, který ji podvádí na každém kroku a nakonec opustí. Vášnivá a zlomená Ingrid se mu pomstí a zavraždí ho jedem z bílého oleandru. Je odsouzena za vraždu prvního stupně na 35 let ve věznici s maximální ochranou. Dcera Astrid je pak přesunována z jedné opatrovnické rodiny do druhé... - See more at: http://www.filmplus.cz/program/datum/2015.11.2015.11.29/18614#sthash.scldyW0F.dpuf (Film+)
(více)Recenze (176)
Bílý oleandr je jedním z mých oblíbených filmů. Není to klasický nechutný americký slaďák, ale je to doopravdy o něčem. Michelle je naprosto skvělá manipulátorka a je zarážející, jak přes svou zdánlivou bezmocnost a izolovanost dokáže tak ovlivnit ostatní. Astrid mi fakt bylo líto.. Jediná osoba, kterou měla ráda, skončila pro vraždu ve vězení, snažila se své dítě neustále měnit k obrazu svému, udělat z něj jakousi svoji zástupnou figurku. A aby se jí to povedlo, neváhala "dorazit" chuděru Renée. Chtěla ji mít jen pro sebe a podle sebe, chtěla od ní brát všechno, ale sama jí nedávala vůbec nic. Astrid to musela mít zatraceně těžké, jednak proto, že byla víceméně úplně sama a druhak ani nevěděla, kdo vlastně je. Protože kdykoliv se začala vyvíjet určitým směrem, její matka to stopla a začala jí cpát do hlavy, že ona přece taková není. Taky mi připadalo zajímavé, jak se Astrid vždy přizpůsobila svou image i životním stylem prostředí, ve kterém zrovna byla. Co mi přišlo trošku nevychytané, byly snad jen ty občasné dialogy mezi Astrid a Ingrid, protože na to, jak byla Astrid mladá a ve všem zabředlá, vypadalo to, že má na věc dost dobrý náhled a na svůj věk to má všechno až moc dobře zanalyzované. Ale nebudu si kazit film a vezmu to tak, že prostě jen vzhledem ke svým zkušenostem předčasně vyzrála :-) ()
Výborná a krásná Michelle Pfeiffer. "Tys pořád chtěla, chtěla, chtěla..." Mrazivý. Ty bílý oleandry jsou v rukou Ingrid nádherný... ()
Zajímavé drama ale dost mi toho v něm chybělo. Ocenila bych větší kontext života matky Astrid... celý film se od něj odvíjí ale režisér jakoby čekal že ho známe odněkud jinud. A dál samotné motivy jednání Astrid mi někdy zůstávaly skryté.. což nemusí být nutně chyba na straně vysílače ale se svým tempem vyprávění si film mohl dovolit prozradit víc, aniž by se tím nějak snížila jeho kvalita. ()
Jak mě bylo Astrid líto !! Michelle byla jako chladná a vypočítavá matka dokonalá, Wright Penn jako pobožná vyžilá šlapka z karavanu jak by smet. Vadila mi tam ale Zellweger, tlusté osamělé třicítky jí jdou líp! ()
Bílý oleandr zní nevinně...tento film takový není. Z mého pohledu je to o absolutní moci ve vztahu matka Ingrid - dcera Astrid. Líbí se mi zachycení postav ve všech polohách a to jak se vyvíjí, mě poprvé ohromilo. Vždy perfektní a dokonalá Michelle Pfeiffer. Někdy jde z dokonalých lidí strach a ona byla přesvědčivá. Milující, slizká, ovládající i na dálku. Naopak Alison Lohman měla tolik stupňů vývoje a hledání cesty. A pokaždé jsem nemohla uvěřit změně vzhledu. Za zmínku stojí i Renée Zellweger v roli Claire. Z mého pohledu je to o tom, že každý potřebuje milovat a být milován...jen se to může někdy zvrhnout. ()
Velmi zajímavý film s neobyčejným dějem. Matka je ve vězení a svou dceru považuje za nejúžasnější. Ale stále lpí na tom, jak ji vychovala a vlastně nedovolí, aby její dcera či rodina, ke které je předána, byli šťastní. A tak je to celou dobu. V každé "ideální" rodině vyjdou zvláštnosti na povrch dřív či později. Palec nahoru! ()
Nooo..tak na tento film mám slabosť. Michelle Pfeiffer bola skutočne prekrásna a rola jej úplne sadla. O Alison Lohman som predtým nikdy nepočula, ale veľmi dobre sa na ňu pozeralo. A mala pre mňa veľkú charizmu. Páčilo sa mi, ako vnímala svet, asi preto lebo vo veľa veciach som bola podobná ako ona v jej veku. Zaujímavý príbeh. ()
Působivé drama o vztahu matky a dcery. Zvláští uznání zaslouží bezesporu Michelle Pfeiffer, která dokázala vytvořit velice rozporuplnou, egocentrickou a manipulativní postavu matky. Filmů o matkách s opičí láskou byla již natočena celá řada, Michelle Pfeiffer byla ale v této roli jednou z nejlepších. Ovšem stejně dobře se své role zhostila i Alison Lohman. Přes všechny těžkosti, které Astrid potkaly, se vlastně prostředí, ve kterém právě žila, projevovalo pouze na jejím vzhledu, uvnitř zůstávala zdánlivě stále stejná, kromě toho, že v ní postupně zrálo přesvědčení, že její matka není ten člověk, který by měl určovat její budoucnost. Možná diváka mimoděk napadne, jak neuvěřitlnou smůlu Astrid měla, když jí sociální péče nebyla schopna vybrat ani jednu nedisfunkční pěstounskou rodinu. Jenže o to právě jde: Pod povrchem navenek zdánlivě funkčních rodin se mnohdy skrývají nešťastní jednotlivci, které Astrid objevuje, až když mezi nimi začne žít. ()
Tu mámu jsem holce fakt nezáviděl. ()
Toto je jeden z mojich najobľúbenejších filmov a niekedy sa k nemu vraciam. Odporúčam aj knihu, podľa ktorej je natočený: kniha má veľmi umeleckú formu a je v nej možné ponoriť sa do hlbokých detailov, na aké pri dvojhodinovom filme nie je čas. Film má však iné výhody. Jedna z najkrajších častí je napríklad začiatok, na ktorom vidíme aj koniec. Vzťah malej Astrid k svojej nevyspytateľne silnej, umeleckej matke, ktorý sa rysuje na pozadí matkinho uväznenia a Astridinho neustáleho strácania a nachádzania toho dobrého v živote, tvrdých skúšok, až pritvrdých, ktoré z nej formujú novú bytosť, nového človeka, vyváženého utrpením a túžbou po dokonalosti, alebo dobre: neviem si vybaviť, či poznám z umenia nejaký podobný príklad, kde je silná matka opisovaná tak realisticky, že z jej reálnosti mrazí a stáva sa živým umením osobnosti. Hudba je nádherná a je v nej niečo duševne intímne a pôsobivé vo svojej jemnosti. Takéto filmy už dnes v Hollywoode a prepolitizovanej dobe ťažko nájsť. ()
Hlavní hrdinky se švédskými jmény Astrid, Alison Lohman, a Ingrid Magnusen..... Michelle Pfeiffer, .dcera a matka, obě krasavice. AL hraje ve 22 dvanáctiletou, neskutečné. MP je snad nejkrásnější ze všech filmů (43) . K tomu Robin Wright, v zajímavé roli nervově labilní pěstounky, která Astrid málem zastřelí a Renée Zellweger ,další pěstounka, která nejprve Astrid ukáže, jaká je pravá mateřská láska a pak spáchá sebevraždu kvůli rozchodu s manželem, k čemuž záměrně přispěla Ingrid při návštěvě v kriminálu. Z mužů je dobrý ,Patrick Fugit, kolega Astrid z "ubytovny", který nakonec Astrid pomůže opustit LA a začít nový život v NY. V komentářích jsem četl, že v knize není Ingrid výtvarnice, ale spisovatelka. V obsahu filmu se píše, že otrávila Barryho nápojem z oleandru. Já si toho nevšiml. Byl jsem nepozorný ? ()
Knihu sem sice nečetla ale jinak jde o zajímavý drama s ženskými hrdinkami a o dospívání po pěstounech a ústavech které ukazuje na špatný sociální systém který se má starat o děti a dospívající. Rodinný dramata tohohle typu mám ráda. Víc než slátaniny typu Forest Žumpa o zaostalým kolotoči co viděl svět a u všeho byl. ()
Reklama