Režie:
Jill SprecherKamera:
Dick PopeHudba:
Alex WurmanHrají:
Alan Arkin, Matthew McConaughey, John Turturro, Clea DuVall, Amy Irving, Barbara Sukowa, Elizabeth Reaser, William Wise, Frankie Faison, Miles Thompson (více)Obsahy(1)
Režisérka, jež napsala scénář spolu se svou sestrou, obratně proplétá příběhy několika obyčejných lidí, kteří se navzájem neznají, ale jejichž osudy se bez jejich vědomí prolínají. Muž, prožívající krizi středního věku se rozhodne opustit manželku a změnit od základu život. Mladý ctižádostivý advokát ujede z místa nehody, protože se obává ohrožení vlastní kariéry. Žena se musí vyrovnat s nevěrou svého muže. Závistivý podnikatel se chce pomstít oblíbenému kolegovi. Uklízečka čeká optimisticky na zázrak. Všechny tyto postavy stojí před otázkou, o níž po staletí přemýšlejí filozofové: Co je to štěstí a jak ho dosáhnout? "Vždycky mě fascinovalo, jak někdy zcela banální gesto nebo náhoda dokážou změnit směr života," říká Jill Sprecherová. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (43)
- Co vlastně chceš? - To, co chce každý. Opravdu žít. Probouzet se s elánem. Být šťastný. // - Stejně si připadám nějak neuspokojený, něco mi chybí. Pořád si říkám: Je to všechno - jenom existovat? - A co hledáte? - Už ani nevím. Někdy se dívám studentům do tváře a vidím tam úžas, dychtivost, když se dovídají něco nového. - Musíte mít uspokojení z toho, že je učíte. - To není totéž. Já už to vím. // Spokojenost jsem vždycky pokládal za druh rezignace, přijetí statu quo - jako by člověk všechno vzdal. A já se vzdat nehodlám. // Je to zvrácené: léta si lidé tříbí ducha, vzdělávají se a nakonec se chtějí stáhnout do sebe. ___ Režisérka filmu: "Vždycky mě fascinovalo, jak někdy zcela banální gesto nebo náhoda dokážou změnit směr života." ___ Jsme maximalisti jen ve svých představách a snech a jsme povětšinou minimalisté a realisté ve skutečném životě. Sníme o mnohém, ale spokojíme se často s malým. ___ Occasional glimpse of everyday beauty. ()
Povídkový film, který sleduje osudy několika lidí, které se různě proplétají, ovlivňují, náhodně setkávají. Je to "pouze" bilancující dialogovka, ale velmi příjemná a místy až depresivní. Zatímco první polovina funguje, ve druhé už to začíná být příliš rozvláčné. Některé z příběhů sice doplní některé jiné, ale celkově jich dobře polovina působí jako zbytečná vata. Prostě je to opravdu třináckrát plus mínus to samé. ()
Tento film bych rozhodně neřadil ke klasickým Hollywoodským tvorbám. Scény jsou dokonale propojené, bez jediného klopýtnutí, co se dějové návaznosti týče. Jejich ponurá atmosféra připomíná trochu Hitchcockovské filmečky, i když se nejedná o horror. Ale i tak vás zamrazí v zádech nad situacemi, kterými jednotlivé filmové postavy prochází. Ve filmu vás budou provázet střídavě pocity štěstí, smůly, viny, utrpení i odpuštění, prostě téměř všechny co patří k lidskému žití. Veškeré tyto pocity maximálně prostoupí divákovou duší, ať chce nebo ne:-) K hereckým výkonům, hudbě a střihu není snad potřeba dodávat jediného slůvka. Prostě celý film je unikát. Je to skvost na který je radno se podívat co nejdřív a nejenom jednou:-) ()
Co je štěstí? Tuhle otázku si klade (nejenom) každý z hrdinů „Třinácti rozhovorů o tomtéž“, kteří se nečekaně a mnohdy i dramaticky střetávají a jejich náhodná setkání ovlivňují a mění jejich vlastní představy o štěstí. Skupinka několika lidí, kteří se ještě včera neznali.“ Je zvláštní žít ve městě přeplněném lidmi, kteří se tolik snaží, aby se na sebe nepodívali.“ Uprostřed dění a vrtkavého štěstí se ocitá i mladý právník, který vyhrál důležitý proces a cítí se šťastný. Tak šťastný, že se vysměje představě štěstí člověka s kterým se potkal v baru .aby o svůj slastný pocit za okamžik přišel a nejenom on. Mám ráda propletence nevyzpytatelných náhod, takže ta 5* je asi i za takový můj malinkatý osobní pocit štěstí, že se takové filmy natáčejí. A k tomuhle přání už není co dodat ..„Jestli štěstí skutečně existuje, doufám, že ho poznám, až mě potká“ . ()
Jednoduše, leč poutavě vystavěná mozaika ze střípků osudů několika lidí a spletitě jednoduché provázanasti světa, v němž žijí, v němž prostě tak jako všude na světě vše spolu souvisí, má svůj smysl, logiku a řád, i když navenek samozřejmě vše se zdá být nahodilé a nejasné... ;-) . . . Výtečně a citlivě napsaný a poctivě natočený (režisérka je i spoluautorkou scénáře a je vidět, že má co a ví jak to chce říct) a skvěle odehraný nezávislý malý film, nikterak zbytečně fabulující či mudrující, nikterak na efekt působící, jen skromně a přirozeně lidsky vprávějící a pomalu plynoucí - jen tak, jak život prostě plyne. Třeba zrovna tenkrát někde na Manhattannu. Tak jako kdykoli a kdekoli, jinak a jinde na světě... Stačí jen prostě dívat se a vnímat, tak jak to dokáže J.S. - - - Čtyři hvězdičky tedy za film jako takový - a ta jedna navíc právě za to ženským pohledem pojaté "jediné" téma... :-) ()
Galerie (14)
Photo © 2001 Sony Pictures Classics
![Třináct rozhovorů o tomtéž - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/982/159982587_944e47.jpg)
Reklama