Režie:
Igor CielKamera:
Marián MinárikHudba:
Jaromír DlouhýHrají:
František Kovár, Jozef Adamovič, Dušan Jamrich, Milan Kňažko, Božidara Turzonovová, Daniel Michaelli, Viliam Záborský, Emília Vášáryová, Jozef Budský, Jozef Bednárik, Ivan Mistrík, Ladislav Chudík (více)Epizody(6)
Obsahy(1)
6-dielna televízna adaptácia rovnomenného románu francúzskeho klasika Alexandra Dumasa. (oficiální text distributora)
Recenze (8)
Z dnešního pohledu tradičně výtečná Dumasova předloha trpící chvílemi přehrávajícími herci a občas kostrbatou, spíše divadelní režií. ()
Vynikajúca televízna adaptácia slávnych románov Alexandra Dumasa Parížski mohykáni a Salvator s celou plejádou starších i mladších slovenských hereckých es. ()
Môj obľúbený seriál na ktorom som vyrastal..... Nezabudnuteľný Daniel Michaelli a Jozef Čierny. Ako dieťa som sa strašne bál tohto herca, Jozef Čierny to hral tak presvedčivo....80%. ()
Jeden z nejlepších slovenských televizních seriálů. Vynikající zpracování románové předlohy A.Dumase. Skvělé herecké obsazení, výkvět tehdejší slovenské divadelní a filmové scény. Ale absolutorium zaslouží za svůj výkon Daniel Michaelli. Chtěl bych to ještě jednou vidět. ()
Při sledování jsem měla poněkud rozporuplné pocity. Na jednu stranu výborné herecké výkony, mezi nimiž to u mě jasně vyhrálo trio Michaelli - Chudík - Mistrík (škoda, že dva z nich už dávno nejsou mezi živými) + ona dáma, co hrála cikánku Brocantu. Na druhou stranu jsem se nemohla zbavit dojmu, že scénárista vyzobal ty největší špeky z Dumasovy ságy a neúměrně je natahoval (souboje, tanec, hledání důležitých listin) na úkor možná podružných, leč celý děj okořeňujících maličkostí (postavy padaly jakoby z čistého nebe, a přitom jejich vztahy by si zasloužily vysvětlení pro ty, kdo Dumasovy knihy nečetli. Pravda, počínající sympatie mezi Jeanem Robertem a teprv čtrnáctiletou Vánoční Růží alias Leonou nejsou košer ani dnes, natož v roce 1971, ale sakryš, kolik bylo Shakespearově Julii, když si ji Romeo namlouval?. Už si nepamatuju, jak tu scénu zachránění Miny Justinem popsal Dumas, ale při vší úctě k romantice připustit, aby se únosce muchlal s objektem únosu, když jde o čas, mi připadá poněkud tristní. A ke všemu ta příšerná hudba... Na druhou stranu nemůžu nesrovnávat s tím, co v počátku normalizace produkovaly televize (pravda, ta slovenská nebyla až tak papežská či poturčenecká). No prostě průměr. ()
Reklama