Režie:
Vlasta PospíšilováHrají:
Jan Hartl (vypravěč), Miroslav Donutil (vypravěč), Nikol Leitgeb, Jan Škvor, Jan Štíbr, Dana Poláková, Markéta Goldová, Denisa Vášová, Radka Szabová (více)VOD (1)
Série(3) / Epizody(30)
-
Série 1 (1995) - 12 epizod
-
Dobrodružství na pasece (1998) - 9 epizod
-
Broučkova rodina (2000) - 9 epizod
Obsahy(1)
Dvanáctidílný animovaný loutkový seriál na motivy knihy Jana Karafiáta vznikl v koprodukci Studia Jiřího Trnky, Comité Francais de Rádio Télévision, britské Jerusalem Productions a společnosti Imago. Scénář seriálu společně s Annou Juráskovou napsala animátorka a režisérka Vlasta Pospíšilová, nelehkou úlohu výtvarníka přijala Jitka Walterová. Podle jejích návrhů vzniklo na sedmdesát loutek a zrodil se i celý pohádkový svět, ve kterém tyto loutky ožívají. Karafiátova kniha s ilustracemi Jiřího Trnky inspirovala už celou řadu adaptací a stále patří do zlatého fondu české dětské literatury. Nová filmová verze Broučků citlivě pracuje se známými hodnotami a snaží se je co nejvíce přiblížit dnešním dětem. V tom jí napomáhá hudba Emila Viklického i mistrovská kamera Vladimíra Malíka, který virtuózně kouzlí s barevnými atmosférami a vytváří iluzi dětského snu. Také Jan Hartl, jehož hlas prochází celým seriálem, stál před nelehkým úkolem. Vždyť příběhy Karafiátových Broučků mají starší diváci a posluchači neoddělitelně spojeny se jmény takových mistrů jako byl Karel Höger či František Smolík. Na tom, že Broučci na televizní obrazovce doopravdy ožijí, mají nemalou zásluhu i animátoři Jan Klos, Jiří Látal, Jan Zach a Xenie Vavrečková. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (81)
Broučky si pamatuji z dětství, tyto příběhy se mi líbili, ale dnes dokážu spíše ohodnotit to nápadité ztvárnění a výtvarné propracování pohádky. Za chválihodný považuji i dabing. Není tam ale ta špetka humoru, co si u pohádky vybavuji a ta mi tam trochu chybí. Nicméně, považuji Broučky jako jedno z těch povedenějších českých děl a proto uděluji 4* ()
Vynikající animace, nádherné loutky, sametový hlas Jana Hartla a milovaná knížka mého dětství ožila, aniž by ztratila cokoliv ze svého kouzla. Pokaždé znovu žasnu, s jakou laskavostí a moudrostí se dětem i dospělým předkládají v příbězích broučků různé roviny života : výchova neposlušného broučka, láska rodičů, trpělivost v dlouhé zimě, učení novým věcem a přijímání zodpovědnosti, čas rivality a namlouvání, umění pracovat, odpočívat i oslavovat, ostražitost před nepřáteli, ochota pomáhat a pomoc přijímat, dobrý "singl" život Janinky, očekávání těhotenství, láska ke všem dětem - včetně toho nemocného na nožičky - a nakonec i smíření s dočasností života, kdy "za broučky, kterým zhasly lucerničky, svítí zase jiní." Atˇprožíváte cokoliv, můžete se v příbězích broučků najít. Já se našla už jako malá, kdy jsem uměla první stránky knížky zpaměti. A pamatuji se, že jsem chtěla čistou lucerničku, až jednou poletím... to proto ten nick: světýlko :-) ()
Tak vím, že se jedná o uznávaný večerníček. Nechtěl bych mu všechny jeho klady brát. Ale mě osobně neoslnil. Bylo to takové suché, smutné, působilo to chvílemi i depresivně. Trochu staromódní. Život broučků, by se dal přirovnat k životu lidí v první polovině 20.století. Něco do sebe to sice má, ale tento typ večerníčku nemusím. ()
Broučci a lidé.¬ Večerníčkový loutkový seriál pro děti "Broučci" podle stejnojmenné knížky českobratrského evangelického faráře Jana Karafiáta je stejně konsistentní jako jeho předloha ve směru uměleckém i naučně-věroučném — byť v tomto poněkud za knížkou pokulhává (což je první z mých dvou výtek, které vznáším k dílu jinak výbornému). Svět svatojánských broučků je polidštěn, jsou jim dány lidské tváře, rodinná příslušnost, pohnutky a osudy. Při tom však zůstávají "malými broučky", respektujícími svoje místo zde na zemi a ve stvořeném světě. Za neposlušnost přichází trest, ale i Boží Milost, neboť náš malý Brouček přežije svou smrt a je zase doma a v lepší poněvadž poučené poslušnosti u tatínka a maminky; ó jé, jak si teď váží domova!¬ První podání Broučků v roce 1967 černobílým filmem bylo nerušivé jako ve svém tichu zasněžená krajina, na níž je broučkům pohlédnouti z okénka své chaloupky v období pro broučky nejkrutějším; barevností se jakoby něco ztratilo, taková prostá jednoduchost patřící asi k chaloupce pod jalovcem; na druhou stranu, toto podání v sobě nese větší živost co se pohybů postaviček týká a barevnost tak není věcí, co by šla přímo proti celkovému provedení díla. Loutky jsou podařené ba krásné, jejich vodění si nedovoluji nic vytknouti, hudba E. Viklického podbarvující obraz je překrásná, citlivě na děj reagující, ohlasení J. Hartlem je malebné (pouze mi přišlo, že namluvení prvních Broučků z r. 1967, kdy každá postavička měla svůj vlastní na míru šitý hlas, bylo pojetím lepší).¬ Oboje podání Broučků, to z r. 1967 i toto z r. 1995 lze doporučiti dětem jako jeden z čím dál vzácnější skupiny léků proti chorobám moderní doby plné bezcenného ač líbivého braku s obsahem bezživým či od života vzdáleným a plíživě škodlivým.¬ Hodnotné a podnětné opoznámkování: uživ. Šandík. ()
Jako malý jsem tento večerníček nikdy moc nemusel. Neměl jsem nikdy rád loutkové večerníčky. Ale teď s odstupem času jsem schopen jej konečně ocenit. Ale ne jen jako seirál, hlavně jako knihu a pak až jako film. Hodně lidí to nemá rádo kvůli těm řečem, co jsou vedeny. Hlavně směrem k bohu a poslušnosti. Je třeba si uvědomit, že kniha byla napsána roku 1876 a dětem! Dnes už by se to muselo hodně přepracovat, aby děti zaujala. Každopádně hodnotím i jako knihu i jako seriál a mám jasno. Skvost našich pohádek pro nejmenší! ()
Galerie (10)
Photo © Česká televize
![Broučci - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/084/84353_8ccf2e.jpg)
Reklama