Režie:
Larry PeerceScénář:
Nicholas E. BaehrKamera:
Gerald HirschfeldHudba:
Charles FoxHrají:
Beau Bridges, Ruby Dee, Jack Gilford, Mike Kellin, Ed McMahon, Gary Merrill, Donna Mills, Tony Musante, Brock Peters, Thelma Ritter, Martin Sheen, Jan Sterling (více)Obsahy(1)
Larry Pearce natočil černobílý syrový příběh dvou grázlíků, kteří zablokují dveře vagonu nočního newyorkského metra a terorizují jednotlivé cestující, mladší, starší, bílé, černé, páry i jednotlivce, muže i ženy. Ukazuje se zde odcizená společnost jednotlivců, fragmentovaná, neschopná, bojící se nebo neochotná spojit se proti násilí a jednotlivě snadno ovládnutelná. Každý doufá, že právě jemu se nestane nic a postupně se dostávají do situace, kdy jsou ochotni přijmout větší a větší míru ponížení. Incident má přesah a nadčasovost; ukazuje, že se zlem se dobrem bojovat nedá a že "civilizovaný" člověk má v mezní situaci nad primitivním agresorem jen velmi pofidérní výhody. (Peabody)
(více)Recenze (57)
Kultovní Funny Games Michaela Hanekeho na mě svého času neudělaly valný dojem pro manipulaci ze strany režiséra a uměle zkonstruovaný příběh. Totéž se v té či oné míře dá vytknout celé řadě slavných filmů věnovaných fenoménu násilí, jako je např. britský kousek Mechanický pomeranč. Incident tím ani trochu netrpí, příběh je plně uvěřitelný a vlastně ze života, připomíná např. slavný český snímek Proč. Dvojice malých gaunerů táhne městem, zanechává za sebou strach a protože nenaráží na odpor, dostává stále větší kuráž. V jednom z vozů nočního metra se stane tahle dvojka kumpánů na chvíli neomezenými vládci nad ostatními cestujícími. Incident je civilní, chytře promyšlený a vedle samotného násilí mapuje především reakce obětí a dává jasně najevo, že tak dlouho každý darebák postupuje, dokud ten slušnější ustupuje. Z malých ústupků se můžou postupně stávat velké tragédie a někdy stačí zariskovat a říct Dost. Nadčasový film, řekl bych ne zcela doceněný, protože jde o dobře napsaný a zrežírovaný kousek, který je domyšlený do detailů a má i velmi silné finále. Ta scéna, kdy skupina cestujících jako by v tranzu sedí na lavicích a jen pomalu v rozpacích opouští vůz metra mi utkví nadlouho v paměti. Snímek vůbec netlačí na pilu, aby dosáhl emocionálního účinku, nenechává scénárista za pachateli hromadu mrtvol nebo zmrzačených obětí, bohatě stačí ponižování a zdánlivě neškodné ústrky. Násilí aktivuje i v obětech ty nejhorší lidské vlastnosti a z nočního metra se do tmy vydávají lidé, kteří mají o čem přemýšlet. Celkový dojem: 95 %. ()
Ti z nás, kteří pravidelně jezdí hromadnou dopravou, dávno vědí, že v eM-Há-Déčku nebývá o legraci nouze. Zvlášť jízdy nočními linkami bývají zpravidla příslibem veselého povyražení všeho druhu. Pominu-li zážitky zcela bezvýznamné jako výbuch transformátoru a následný požár kabiny, rvačka vagabundů (ve který jsem jich taky pár slíznul - a bolelo to, jéje), skutečnost, že na vás někdo zničehonic vystartuje a chce vám dát pěstí, nebo že se bezděky stanete svědky veřejné soulože v nočním vlaku pařížského metra, pak mi na mysl vyvstávají i zážitky poněkud extrémnějšího rázu. A ano, souhlasím s Larry Peercem, že lidi jsou zatracený hovada. Pokud se "někomu druhému" začne dít něco nebezpečného, sedí a tupě zírají, jakoby se celkem nic nedělo. Někdo kouká z okna, někdo jen čumí do prázdna, zatímco na dosah ruky jde skutečně o život. Kdybychom bývali nezakročili, nechali by cestující neznámého pána v klidu umřít. Na výzvy "pomožte nám prosím někdo" nepřišla jakákoli reakce. Věru, i tohle jsem v MHD zažil a od té doby mám z tupé masy tak trochu strach. Snímek Incident je proto hodně zajímavou sondou, která je podle mých zkušeností naprosto pravdivá. Předkládá příběh, který postrádá hrdinu a tak se hrdinou vlastně stává sám utlačovatel. Hm... V závěru se pak zabývá otázkou, jestli je hrdinský čin nezbytný, a zda má cenu riskovat vlastní život pro bandu tupých ovcí. Lidí, kteří se nechají terorizovat, lidí, kterým je ukradené terorizování ostatních... Takže ruce nahoru, kdo chce zapíchnout pro bandu srabáckejch sobeckejch asociálů... ()
Rámcová filmová novela obsahující několik lidských osudů, které se sejdou v situaci nepříliš příjemné. V drastické konfrontaci se syrovým násilím ovšem vyplouvá na povrch to, že každý člověk je pod svou více či méně pestrobarevnou slupkou vlastně úplně stejně nijaký. Incident je filmem natočeným s citem a prodchnutý různými životními filosofiemi. Nadmíru (ne)příjemně depresivní "experimenťák". ()
Každý má svůj vlastní strach. Rozdělení strachem lidé nejsou schopní se bránit. Kdo toho dokáže využít a nemá morální zábrany, může si dělat, co chce. Jediný, kdo to násilí dokáže zastavit, je člověk, pro kterého bolest nebo smrt je menší zlo než nečinné přehlížení. Každý má svůj vlastní strach a každý má svoji vlastní hranici, za kterou ten strach přestane působit. Jen u některých tato hranice splývá s pasivní rezignaci na život nebo na ideály. ___ Jediný hrdina v nočním newyorkském metru se nápadně podobá šerifovi Willu Kaneovi, který se postavil do cesty zločincům V pravé poledne. ___ Incident je skvělá galerie lidských charakterů a pohnutek a čtyři hvězdičky dávám jen proto, že znám odhodlanější verzi Incidentu, ve které Pfc. Felix Teflinger (Beau Bridges) oželel svoji zlomenou ruku. Teflingerova otázka - Where were you buddy? – v určitých životních situacích patří nám všem. ()
Dokonalá ukážka ľahostajnosti voči svojmu okoliu a v podstate aj k samému sebe. Po nevyhnutnom "predstavení" zúčastnených postáv sa film odohráva vo vozni vagóna a nervydrásajúcim sposobom poukazuje na ľudské slabiny. Snímok zaváňa televíznou produkciou, oceňujem však, že sa na nič nehrá, nesúdi a je len na divákovi, čo si z neho odnesie. 4+ ()
Galerie (25)
Zajímavosti (5)
- Martin Sheen v tomto filmu debutoval. (Pumiiix)
- Natáčení v New Yorku v metru ani pořizování jeho záběrů nebylo štábu oficiálně povoleno, a tak kameraman Gerald Hirschefeld a jeho asistent vzali skrytou kameru a natáčeli tajně. Ostatní záběry ve vlaku byly natočeny ve studiu. (reich)
- Natáčení probíhalo v New Yorku. (reich)
Reklama