Režie:
Rob MarshallScénář:
Robin SwicordKamera:
Dion BeebeHudba:
John WilliamsHrají:
Ziyi Zhang, Ken Watanabe, Kódži Jakušo, Michelle Yeoh, Li Gong, Kaori Momoi, Júki Kudó, Suzuka Ógo, Togo Igawa, Mako, Samantha Futerman, Elizabeth Sung, Tsai Chin (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Chiyo jako malou holčičku prodali její rodiče do domu gejš. Její sestra byla prodána do domu prostitutek. Z Chiyo se měla stát gejša, ale Hatsumomo, která byla tehdejší gejšou onoho domu, ji od začátku šikanovala, protože Chiyo pocházela z rybářské vesnice a měla krásné modré oči. Spolu s Chiyo se na gejšu učila i Tykev. Hatsumomo svými intrikami nakonec způsobila to, že se z Chiyo stala pouhá služka, když byla chycena při útěku za svou sestrou, se kterým jí Hatsumomo měla pomoci. Chiyo před sebou neměla žádnou budoucnost, dokud si ji na ulici nevšiml Ředitel, kterého doprovázely dvě gejšy. Ředitel koupil malé Chiyo zmrzlinu a ona se do něj zamilovala. Od té chvíle Chiyo toužila jen po tom, aby se stala gejšou a setkala se znovu s Ředitelem. Jak roky ubíhaly, Tykev se učila na gejšu a Chiyo byla nadále služebnou, pak se ale na ni usmálo štěstí a gejša Mameha si ji vybrala za mladší sestru a rozhodla se z ní vychovat tu nejlepší gejšu. Mameha naučila Chiyo všechno potřebné a během jednoho měsíce ji připravila na její debut, během kterého se Chiyo přejmenovala na Sayuri. Hatsumomo, která má za svou mladší sestru Tykev, se snaží Mamehu a Sayuri všude znemožnit, ale Mameha ji nakonec převeze, když ze Sayuri udělá hlavní hvězdu vystoupení několika gejš. Díky tomuto tahu získává Sayuri historicky nejvyšší částku za svoje panenství. V tu chvíli je Hatsumomo ponížena a ze Sayuri se stává adoptivní dcera Matky, která vlastní dům gejš, ve kterém Sayuri, Tykev a Hatsumomo bydlí. Hatsumomo tuto prohru neustojí a z domu odejde. Než ale odejde, dům zapálí. To ovšem není pro Sayuri a její dům největší pohroma, protože přijde konec druhé světové války a Sayuri musí před nálety Američanů utéct do hor, kde se živí barvením látek na kimona. Po několika letech si Sayuri vyzvedne pan Nobu, se kterým se Sayuri před svým útěkem vídala. Nobu spolupracuje s Ředitelem. Sayuri se tedy povedlo před válkou k Řediteli dostat, ale jejím klientem se nestal, tím se stal Nobu... (TV Prima)
(více)Videa (1)
Recenze (506)
85% - Gejša mě ohromně překvapila. Neznal jsem tvůrce, jen jsem věděl že jde o film USA z japonského prostředí, a tudíž patrně o nějakou naivní slátaninu s drahou výpravou. V kině jsem pak byl svědkem překrásné podívané. Po vizuální stránce je film extrémně zábavný od začátku do konce. Hlavní klad jsem ale poznal v hudbě. Neměla sice snahu chovat se "autenticky", a zní po celou dobu jako dokonalé klasické řemeslo bezchybného Johna Williamse, jež japonskou atmosféru bez filmu samotného těžko vyvolá, ale angažování hvězd vážné hudby pro houslová a violoncellová sóla vše napravilo. Celou atmosféru nejen podpořilo, ale z velké části i vybudovalo. Itzhak Perlman (jehož znáte např. z hudby k Schindlerovu seznamu) a Yo-Yo Ma (např. Tygr a drak) mi zde vyrazili dech. Vůbec bych nečekal, že se ti dva někdy sejdou za účelem nahrát hudbu pro film. Gejša je krásný film, kde je na co koukat, a co poslouchat. Pátou hvězdičku bych dal za japonštější atmosféru, a něco, po čem bych měl touhu vidět to podruhé. ()
„U nás tomu hovoríme manželstvo.“ Gejšu mal pôvodne natočiť Spielberg (ešte v čase, keď sa projekt volal „Pamäte Gejši“ resp. „Gejšine pamäte“), nakoniec sa ale uspokojil „len“ s produkciou a na réžiu najal Roba Marshalla (za muzikál Chicago nominovaného na Oscara) a do rúk mu zveril obrovský rozpočet (85 000 000 USD), ktorý je vidieť z každého záberu. Farebná vizuálna stránka (máte pocit, že aj obyčajné pero na písanie stálo celý majetok, nevraviac o bohatých interiéroch budov a prírodných opulentných exteriéroch s páperím poletujúcim vzduchom) berie dych. Ale kvôli vysokej minutáži (predsa len, skoro dve a pol hodiny) hrozí, že i najprepracovanejšia výprava začne časom nudiť. Gejša má našťastie po ruke disciplinované herecké obsadenie (ktorému podľa očakávaní dominuje výborný Ken Watanabe ako muž, ktorý raz dievčatku kúpil ovocnú zmrzlinu), silný príbeh a fascinujúci motív gejší. Na dialógovú historickú drámu z Feudálneho Japonska sa celosvetová tržba 162 miliónov môže javiť ako dychberúca, ale vzhľadom na spomínaný rozpočet, ktorý fakt nepatrí k najnižším, napokon tržbu až tak nadšene vnímať nemôžeme. ()
Film s velmi zajimavym nametem, ale uchopeny reziserem Marshallem jaksi nemastne-neslane. Herci jsou dobri, neprehravaji, skoro kazdemu jeho roli verime. Scenar take neni spatny a nektere sceny jsou i opravdu napinave, vsem jako celek to nepusobi nijak zazivne a po nastoupi onen pro me tak nenavideny pocit "tak toto videt znovu nemusim". Dobry, prumerny film, ale proste neni proc na nej koukat znova. ()
Hollywoodsky gýč s prevažne čínskym hereckým ansáblom v hlavných úlohach o japonskej kultúre... :-) ehm, koktejl krásny na pohľad, ovšem s bezvýraznou chuťou prísad. Najväčším nábojom smerom ku mne disponovala scéna konfrontácie medzi Zhang Ziyi a Gong Li. Ovšem nie s ohľadom na dopad v deji filmu, ale s predstavou, ako by na ňu reagoval Zhang Yimou. V tých momentoch totiž fikcia rázne vkročila do reality... :-) ()
Au. Au. Au. Tady Rob Marshall trochu narazil. Po Chicagu všemi opěvovaný režisér, který dostal do rukou látku o jedné dívce co potká svého vytouženého prince na bílém koni (tentokrát je to Předseda) a zamiluje se na věky věků. Je to jako malá pohádka ze světa Japonských žen, které jsou zrozeny pro pobavení mužů a předvádění svých uměleckých kvalit. Rob Marshall od prvního záběru na nádraží, kde rodiče předají a vlastně i prodají své dvě dcery do života Gejši, začíná svou vizi velkého eposu, který bude plný krásných obrazů a uměleckých dekorací. Film je to pro oko opravdu chvílemi nádherný, ale většinu času jen průměrný. To co se dalo vytěžit z oslavy na zámečku Generála a jeho nádherně rozkvetlých (myslím) třešní by Robovi mohl takový Yimou Zhnag opravdu vyprávět hodiny i hodiny. Krása hlavní hrdinky je dost zvláštní. Nejsem zrovna vysazený na hubené Japonky s obličeji nepřirozeně bledými a prodávajícími se za největší cenu. Ani tanec, který hlavní hrdinka předvede pro mě není prakticky ničím nádherným a to je bohužel škoda. Tento film je hodně o přijmutí toho co vidíme, ale mě nedokázala snaha o podmanivý tanec přehlušit, že ten tanec není pro lidi jako jsem já. Ona ho tančí pro Japonce, kteří v tom vidí umění a ne pro mě, který obdivuje jak ji nasvítili osvětlovači. Trochu méně snahy o exotiku a více kompromisů by tento snímek určitě vyšvihly na 4*. ()
Galerie (36)
Zajímavosti (29)
- Aby mohl John Williams skládat hudbu k tomuto filmu, vzdal se práce na sérii Harry Potter, a tak ho v jejím dílu Ohnivý pohár (2005) zaskočil Patrick Doyle. (imro)
- Kostymérka Colleen Atwood a její pomocníci vytvořili pro natáčení 250 ručně malovaných kimon. (imro)
- Na postu režiséra se v průběhu příprav produkce Gejši vystřídali Steven Spielberg, Brett Ratner či Spike Jonze. (imro)
Reklama