Režie:
Bahman GhobadiKamera:
Shahriar AssadiHudba:
Hossein AlizadehHrají:
Soran Ebrahim, Avaz Latif, Hiresh Feysal Rahman, Saddam Hossein Feysal, Abdol Rahman Karim, Ajil ZibariObsahy(1)
Všechny války a násilí přinášejí smrt, utrpení a ničí budoucnost. Kdekoliv se lidé na sobě dopouštějí násilí, jsou kolem vždy i bezmocní svědkové a oběti zároveň - děti. Jejich šokující příběhy média nezaznamenají, z bombardérů, tanků a vojenských velínů nejsou vidět. Ony však, pokud přežijí, tyto strašné zkušenosti s sebou nesou do budoucnosti.
Film jednoho z nejpozoruhodnějších íránských režisérů současnosti Bahmana Ghobadího Želvy mohou létat byl natočen v autentickém prostředí kurdského utečeneckého tábora na irácko-tureckých hranicích v roce 2004 a vrací se do období několika týdnů před americkým útokem na Irák. Ghobadí, sám kurdského původu, se rozhodl jej natočit poté, co těsně po skončení americko-irácké války přijel do Bagdádu a stal se osobním svědkem otřesných dětských osudů, které za sebou poslední konflikty zanechaly. "Děti jsou totiž v každé válce jejími prvními oběťmi. Každému to bylo ale úplně jedno. ... Rozhodl jsem se natočit protiválečný film."
Děti, které v Ghobadího filmu vystupují, jsou samozřejmě neherci. Jejich výkony však působí nesmírně autenticky. A ve světě neexistuje režisér, který by dokázal s takovou znalostí a přesvědčivostí odhalit skutečný život obyvatel těchto krajů, známých v západní Evropě jen z populistických hesel, jimiž se ohání světová politika.
Film, který je prvním iráckým filmem natočeným po pádu Saddáma Husajna, viděli diváci rekordních osmdesáti filmových festivalů! A o tom, že Ghobadího nemilosrdná, syrová výpověď zapůsobila po celém světě, svědčí řada čtyřiceti mezinárodních a tří národních cen.
(oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (129)
Film zajímavý už jen svou lokací na Iráckém pohraničí těsně před vpádem Bushe juniora a nakonec i příběhem, který zpočátku není moc hmatatelný, ale nakonec to do sebe začne zapadat a člověk tuší kam se to asi bude ubírat. Všemu dění tu vládne dětský boss Satelit, který sežene cokoliv, ví vše a má všechny místní děcka a vlastně i dospělé pod palcem. Jeho sledovat přinášelo i vtipné momenty v tom veskrze smutném a tragickém příběhu. Taky bylo zajímavé sledovat ten denodenní chod toho mikrosvěta tam, schánění satelitu, děti bez rukou a nohou hledající nášlapné miny, bídu, strach i naději a k tomu jednu dívenku jejíž osud a pohnutky jsou odhalovány jen pomaloučku ale s o to větší intenzitou. LFŠ 2018 ()
"Come into my arms." největší nechtěná hláška filmu, který mě téměř po celou dobu vyloženě otravoval - scény, kdy se Agrin snaží zabít její malou slepou kouli u nohy jsou sice velmi silné a mají výbornou atmosféru, avšak vzhledem ke zbytku, který byl prostě podáván pro mě až příliš nesympatickým (vlezlým, prvoplánovitým, atp. ...už jen ten název) a jakýkoli spád postrádajícím stylem, to na 3* nevytáhnu asi ani kdybych pak měla zdrhat před pseudoFührerem Satelitem přes minové pole, sry... (objektivně 3,5*, subjektivně silné 2,5*) ()
Silné 4 *, téma a jeho zpracování si je žádají. Je sice možné, že někomu může připadat herectví zmrzačených dětí prvoplánovité a citově vydírající, ovšem jak natočit film o nich bez nich?? Mě osobně příběh hodně dojal, vyděsil a znechutil, což hádám byl režisérův záměr. Opravdu si neumím a nechci představovat sebe v jejich kůži. ()
Film z tohto regiónu je jedinečný nie len pre nefalšované výkony detí, ale aj pre veľmi dobre spracovaný osud o beznádeji tamojších bohom zabudnutých deciek. Ohromujúco autentické výkony malých-veľkých hrdinov a pritom ich tiež veľmi hodnoverný srdcervúci úzkostlivý príbeh si určite zaslúžil všetky tie ocenenia. Veľmi krutý film, v ktorom niektoré momenty ma budú ešte dlho prenasledovať hlavne ten onemujúci a otriasajúci záver, keď ani slovko zo seba nedostanete. ()
Tak to je fakt k smíchu....tedy to, jak drtivá většina lidí, kteří dali 3 hvězdy, film víceméně shodili a vytkli mu téměř vše, co se dá a nakonec ho ohodnotí 60ti procenty. 3 hvězdy = 60%! Můžete to okecávat, jak chcete, ale 60% je v podstatě průměr až mírný nadprůměr. To se pak člověk nemůže divit, že má tak vysoké hodnocení, když lidi nehodnotí vůbec podle vlastního úsudku. I když o tom strašně chytře píší a s despektem mluví o nudě a nehercích a já nevim o čem ještě, nakonec mu lupnou tři hvězdy a je to :-) No, to by se z toho jeden posral.. Jinak, film je to opravdu k uzoufání. Téma samozřejmě silné, to je nezpochybnitelné, ale natočené je to tak moc neslaně/nemastně, že jsem se přemlouval, abych to dokoukal. Nezaujalo mě tam v podstatě vůbec nic, navíc jsem to viděl se španělským dabingem, který z toho dělal skoro komedii.. Nuda, šeď, absolutní ne-cit pro plynulost děje a dramatičnost. I když - děj to v podstatě ani nemá. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (5)
- Tři měsíce cestoval Ghobádí po nejodlehlejších končinách Iráku a hledal vhodné dětské představitele. Vybrané děti pocházejí z různých částí země, všechny však spojuje kurdský původ. Dvě z nich navíc přišly o končetiny při snaze deaktivovat miny, které následně chtěly prodat na černém trhu. (Zdroj: Letní filmová škola)
- Vo filme veľakrát spomínané červené rybky sú jedným zo symbolov Nowruzu, Nového roka v Iráne, a symbolizujú život bez života. Sviatok sa oslavuje 20. marca, v deň amerického útoku na Irak (20. marec 2003). (Karush)
- Jde o první film natočený v Iráku po pádu Sadáma Husajna. (hippyman)
Reklama