Obsahy(1)
V radostném prostředí internátu hornických učňů se rozvíjí příběh mladých chlapců, kteří osvědčili svou věrností republice. Z dolu Engels je ražen překop na důl Ludvik, aby spojením obou dolů byl vytvořen velkodůl Engels. Inženýr Lauda, který podléhá nátlaku bývalého závodního Burgera, prosadí v provozním výboru nový směr překopu. Ve směru nového překopu se nalézají prostory plné vody. Cílem obou rozvratníků je zatopit překop bez ohledu na lidské životy a znemožnit vytvoření velkodolu. Ostražitostí učňů z internátu je však zabráněno tomuto zločinu, oba záškodníci jsou zneškodněni a překop je uskutečněn. Film byl natočen za spolupráce zaměstnanců a hornických učňů z Čs. uhelných dolů v Kladně. (Filmový přehled)
(více)Recenze (15)
"Tvořivost našeho lidu a především naší mládeže je nevyčerpatelná. Lidové soubory, taneční a pěvecké skupiny našich mladých dělníků a rolníků nás rok od roku udivují na STM vlastními tanci a písněmi, opěvujícími krásný dnešek, naše budování a ještě krásnější budoucnost. V čele těchto souborů jsou i příslušníci nejčestnějšího povolání, horničtí učni. Kdo kdy viděl horníka, aby tančil nebo zpíval? Býval rád, když vyfáral a těžce došel domů, aby si trochu odpočinul. Dnešní naši horníci socialismu - to je však samá radost a smích. Právě v těchto dnech, u příležitosti Dne horníků, byl do našich kin uveden nový radostný film režiséra Václava Kubáska Milujeme, který nás zavádí do prostředí nám dosud neznámého, do Domova hornických učňů. Vidíme mladé chlapce nejen při práci, ale i zábavě. Jejich Domov je umístěn v bývalém panském zámku a na zahradě si pořádají mladí učni radostné slavnosti. A zde ukazují všem pochybovačům jakou ctí je pro ně být horníkem." Kino 7, obálka ()
V našem novém společenském řádě je vyhrazeno čestné místo pracující mládeži, které je umožněno v nejširší míře vzdělání na vysokých i odborných školách. Největší péče je věnována dorostu, připravujícímu se na jedno z nejčestnějších povolání hornictví. Kubáskův film nás zavádí do prostředí jednoho internátu a seznamuje nás se životem mladých horníků nové doby. Internát je vybaven s největší péčí a pochopením pro potřeby mladých, kteří zde žijí v kamarádském kolektivu. Jako první film z tohoto prostředí si zasluhuje nesporně pozornosti, i když vcelku jeho problematika je spíše zaměřena k dramatické zápletce než ke skutečnému životu našeho hornického dorostu. Filmový přehled 15/1952 ()
Zbrkle odtínané a nedbale skládané scény, epizodky jakéhosi domnělého dění, parodující život, se propadají do bažin imitovaného dialektu. Ve chvatu pětiletky se musí všechno odbýt, včetně vyprávění. Milostný příběh, politické drama, výchovný román, taneční představení, dobrodružné čtení, to všechno lze rozpustit v jeden projímavý doušek. Snad na všechna schémata budovatelské propagandy zde dojde. Co však překvapí, je naprostý nedostatek humoru, nadsázky a parodie, které jsou přeci neoddělitelné od prostředí, v němž vyrůstají mladí lidé. Zde však nic takového není a příležitostné pokusy o vtip působí, jako by si je dotčení odhlasovali na aktivu. Heslo je: „Zitra se fara!“ A žadna Jitka! ()
Uz jen pro to nadseni mladych hornickych ucnu stoji za to film videt. Chapu, rok 1951... Ale to muselo byt vtipne i tenkrat... Ale jako obraz doby dostatecne. Peterka vypadal a hral porad stejne.-). ()
Já jsem hodně odolný, budovatelské filmy mě dokonce baví...Jenže toto je taková píčovina, že jsem to málem neustál.... ()
Vynikajúci Jaroslav Vojta ako baník Saladyga. Tohto herca mám dosť rád a postava uhundraného, no poctivého a pracovitého chlapa je u mňa druhou najobľúbenejšou hneď po lúpežníkovi z drdových Hrátek s čertem. Aj niekedy prostoduché agitky vedeli títo majstri svojho remesla správne okoreniť, a tým z nich urobili filmy, na ktoré sa dá pozerať aj po šesťdesiatich rokoch. ()
Po téhle budovatelské smršti úsměvů, soudružské pospolitosti a nezměrného elánu do rubání, by vzal horníky na milost i Bakala ;) Viděno dne 05. 11. 2013 na CS filmu. ()
S uměleckého hlediska poplatné době a žádné zvláštní výkony většiny herců. Nosným tématem bylo demaskování sabotáže na dole Engels, kde reakcionář Burger pod výhružkou prozrazení udavačství za války donutí inženýra Laudu, aby prosadil provedení překopu mezi šachtami místem, kde hrozí zával a zatopení celého dolu vodou. Že k takovým snahám po Únoru docházelo, je pravdou. Na druhou stranu samotné zpracování bylo velmi šablonovité a primitivní, navíc ne příliš šťastně ideologicky podtrženo nadšeným přijímání nových horníků do kolektivu hornické školy a s dobově vyhraněným závěrem. ()
Slabé a směšné usilování. Lze zhlédnout jen jako doklad doby (10%) ()
My k tomu potřebujeme děvuchy. A děvuchy z Frydku k temu potřebuju haviřů, k tym tanečnim, no ni? ()
,,Pojď, dáš mu to zítra, děvuchy nás už čekajů.“ Příběh o hornických učních a vznikajícím velkodole byl dvakrát černobílý. Jednak barvou filmu, ale hlavně příběhem a charaktery, jenž byly buď chorobně zlí, nebo nesmírně kladní. Navíc se to v ději hemží různými odbočkami, jako výuka tance, milostná linka, starý mrzout a jeho prozření atd. Celé to dohromady vytváří šablonovitou křečovitě působící agitační směs s nepřirozeně znějící ostravštinou. Navíc mi celý film přišel hrozně dlouhý, a to má jen hodinku a půl. Ani scény v dolech se nepodařilo nijak využít pro atmosféru, prostě film k nekoukání. ()
Film v první polovině spadá do dvouhvězdičkové přehrádky, ale když do toho vtrhne sabotáž - je zle nedobře. Kolik motivů nacpali tvůrci do snímku: vše myšleno smrtelně vážně a za doprovodu příšerných dialogů. Rutinní režie film už jen pohřbila. V rámci žánru za 1. ()
Nádherný film. rozesmáté tváře dělníků v dole, rubou s úsměvem na líci, svaly jim neumdlévají jen ať je překop co nejdříve udělán. V mezidobí ještě stačí mladí havíři doběhnout do tanečních, kde si děvčata odhlasovala na schůzi, že s nimi mohou tancovat. Zlý záškodníci Lauda a Burger po zásluze vypátrání a zatčeni. Ať žije socialismus!!! ()
Jak Vinnetou a Krakonoš zamlada robili v dole. Ty vole! Vlastně do Pieruna! ()
Nóóó. Co na to vlastně říct? Tolik možností a ideálů zmařeno, když si člověk představí, kam to ti kluci dotáhli doopravdy. Děj teda nudný tak, že nudnější už snad být ani nemoh. Takže kromě šťastných úsměvů, které asi byly způsobeny nějakými háčky v dásních, tam zas tolik pozitiv nevidím. ()
Reklama