Režie:
Susanne BierScénář:
Anders Thomas JensenKamera:
Morten SøborgHudba:
Johan SöderqvistHrají:
Connie Nielsen, Ulrich Thomsen, Nikolaj Lie Kaas, Sarah Juel Werner, Rebecca Løgstrup Soltau, Bent Mejding, Solbjørg Højfeldt, Niels Olsen, Paw Henriksen (více)Obsahy(1)
Michael a Jannik jsou bratři. Michael si vybudoval slušnou kariéru v armádě, má hezkou ženu, dvě roztomilé dcerky. Jannik je černá ovce. Vrací se z vězení, právě když jeho bratr odjíždí do Afganistánu. Michael záhy padne do zajetí. Po čase je osvobozen a vrací se domů. Má však tajemství, se kterým se nedokáže vyrovnat a kvůli kterému se promění k nepoznání. (lenuse)
(více)Recenze (139)
Vetšinou když se ke mě dostane nějaký film z MFF KV, tak mě to jen utvrdí v přesvědčení vyhýbat se Karlovým Varům. ()
neuveritelne silne. danove umi chytit za koule. ()
Silné emoce, balancování na hraně kýče, ale vše dobře dopadne a Susanne zase potvrdila že umí! ()
Snad jediný film, který splnil má očekávání. Šla jsem na něj s otázkou, jak bude autorka řešit konflikt mezi zodpovědným "slušňákem" a lehkomyslným "pohodářem". A odpověd zní: Stejně jako já! Na první pohled jsem se do tohoto filmu zamilovala, právě proto, že není ani trochu semtimentální a téma není zpracováno prvoplánově a lacině. Ad Legas: "Super tragický film, v němž se na konci nikdo neoběsí, nikdo nikoho nezastřelí, ale ani se nikdo neponaučí, nic se nedá dopořádku." Vynikající definice. Tak takhle, přátelé, takhle vypadá skutečný život:-). ()
Po americkém remaku (2009) shledávám konečně i dánský originál od Susanne Bier. A je pravda, že jsem čekal daleko lepší podívanou. Těžko srovnávat, protože remake jsem viděl dřív, než originál a byl jsem do jisté míry ovlivněn tím, že mě na plátně nemohlo nic překvapit, kromě odlišného prostředí a jiných herců. Čekal jsem, že "origoš" remake převálcuje, ale bohužel nebyl to až tak výrazný rozdíl v kvalitě. Režisérka do toho sice dala kus sebe, ale ta sugestivní atmosféra mě nestrhla. Velký rozdíl je určitě ve výběru herců. Ti dánští mi sedli daleko více, než známé tváře Portman, Gyllenhaal a Maguire. Závěr? Málokdy se vidí, že jsou si originál a remake tak podobné. A přitom je pojetí a styl tak odlišný. Přesto se neubráním tomu, že jsem čekal od režisérky dramatičtější podívanou, ale jde vidět, že tímto filmem na sebe upozornila a do budoucna je už jen zlepšovala. ()
Moje první a ohromující setkání se Susanne Bier v existenciálním dramatu, jež zkoumá lidskou personalitu prostřednictvím mezních situací – právě v nich se zřetelně vyjevuje smysl lidské existence. Snímek je hlubokým ponorem do hlubin lidské duše a její křehkosti, přičemž pracuje se třemi základními motivy: láska, vina a odpuštění. Pomocí těchto motivů tak může divák nahlédnout do aktu sebe-překročení, který umožňuje návrat (k sobě). Zatímco Jannik může po „smrti“ svého bratra vystoupit z jeho stínu a vyjevit i kladnou stránku své osobnosti, Michael se ztrácí sám sobě a odcizuje se svému okolí kvůli mučivým pocitům viny. Dynamiku filmu zásadním způsobem ovlivňuje Michaelova manželka Sarah, která svou přítomností v životě obou mužů působí transformativně. I ona sice prochází mnohými pochybnostmi, avšak nezalekne se temné noci duše a nachází naději. Závěrečná scéna se pak již čistě pohybuje po ose metafyzického kruhu lásky, kdy Michael znovu vstupuje do vzájemnosti lásky. Jedině díky tomuto absolutnímu odevzdání se totiž může vstát jako fénix z popela. ()
Nejlepší film, který jsem na MFF KV 2005 viděl. Tradičně vysoko položená laťka kvality dánské kinematografie se zase posunula o něco výš. Brödre je snad první film, který se zcela vážně věnuje tématu vysílání evropských vojáků do bojů proti terorismu. Ze začátku to vypadá na "obyčejné" drama. To, co za nějakou chvíli uvidíte, vás ale přibije do sedaček, zaryje vám prsty do opěrek a vytřeští oči na plátno. Divák si velmi rychle uvědomí, že válka je o dost větší vůl, než si kdy myslel a že i když ji přežijete, DOOPRAVDY se z ní už nikdy domů nevrátíte. Silný dojem z filmu a nutnost přemýšlet nad tímhle světem jsem nosil v hlavě celý festival a ještě dlouho potom. Návštěvníci čtyřicátých "Varů" se jednoduše dělí na ty, kteří Brödre viděli a na ty, kteří ne. Je to film, který přiměje i nekuřáka, aby si po něm zapálil cigaretu .... . ()
Viděl jsem nejdřív americkej remake a včera tohle a nechápu proč vůbec remake vznikal. Asi pro uhlazení pro divákovo oko. Dánská verze mi přišla mnohem více uvěřitelná a emotivnější. ()
tak tady jsem cejtila ty "hnusný" emoce tak silně, že Ulrichovi můžu jen zatleskat! Abych si po roce pamatovala nával emocí (vztek, nenávist, lítost) při obyčejné scéně, kdy vstane od stolu a otevírá kuchyňskou skříňku...hmmm ()
Nie, ze by sa jednalo o nezazivnu dramu, urcite nie. Avsak, bud tym, ze som uz videl remake, ci viacere podobne scenare, dej som dost predvidal. Co ubralo na atraktivnosti. Herci su fajn, uz horsie som veril tej "prvoplanovosti". Bolo pre mna uplne viditelne, ako sa figurky posuvaju a budu posuvat po sachovnici. Slabsi priemer. ()
Pánové z MovieZone by měli přestat přehánět. Slušný film bezpochyby, ale ty superlativy prostě nepobírám. - 70 % ()
Mimořádně depresivní drama s válkou v zádech. Co s člověkem udělá zážitek bezprostředního ohrožení života? Čeho všeho jsme schopni, abychom si uchovali vlastní život ? Jsme proto schopni zabít druhého člověka? Stojí takový život ještě za něco? Je toho schopen každý? Co se v člověku zlomí, když se z bezúhonného / jen s lehce zeleným mozkem / otce rodiny stal vrah? A dá se potom s něčím takovým žít? Těžké téma, depresivní od začátku do konce. ()
Asi se mi více líbila později natočená americká verze, ale patrně jen kvůli tomu, že jsem ji viděl dříve. Proto mě dánský originál ničím výraznějším nepřekvapil. Což mě ale vede k tomu, že nakonec oba filmy hodnotím stejně. Ten novější totiž nijak silněji neaktualizuje. Pouze je na něm vidět větší rozpočet, adaptace na zámořské prostředí a také celková líbivost. Severská verze působí pro změnu komorněji a lehounce drsněji. Také je u ní patrné přirozenější chování a reakce postav, zatímco na protějším břehu funguje typická hollywoodská dramatičnost. ()
Viděno kvůli Connie. Atraktivní a schopná žena jako herečka. Zahráno dobře. Zabavilo. ()
Syrovost a síla, to je to, co z tohoto dílka na všechny strany trčí. A ač rád sleduji vyhrocené situace, strašně jsem si přál, aby si Jannik nic nezačínal s Michaelovou ženou. Po konci představení v kině se zvedlo pouze pár diváků, zbytek vychutnával ten naprosto odzbrojující zážitek. Jediná věc mi přišla vrtá hlavou, pokud se voják vrátí z mise, kde se dostal do nepřátelského zajetí, není hned automaticky po návratu podroben nějakým psycho testům?? ()
... no co dodat, asi tak o 500% lepší než ta americká kopie... ()
Tak konečně to mohu porovnat s remakem, jelikož originál se mi v některých místech podfinancovaně, musím říct po citové stránce je originál promakaný. A Connie Nilsen jako Sarah mi byla více sympatická než Natalie Portman v remake verzi. ()
Drsné a nekompromisní polo-válečné drama o dvou bratrech, kteří jsou úplně odlišní a jejichž pozice se během filmu obrátí. Zatímco Michael je je důstojník dánské armády, který má sexy ženskou Sarah a dvě dcery, tak Jannik je podivín, potížista a věčně zamračený týpek, který má za sebou trestní minulost. Michael je na tři měsíce poslán do operace Mezinárodních bezpečnostních sil v Afghánistánu. Má za úkol najít pomocí vrtulníku mladého radarového technika, který se před několika dny ztratil. Během pátrání je vrtulník sestřelen a Michael je prohlášen za mrtvého. Ve skutečnosti je vzat jako válečný zajatec a Talibán ho zavře do špinavé díry, kde je uvězněn také onen hledaný mladý technik. Sarah a Jannik hluboce truchlí a to je sblíží, dokonce si dají pusu, ale nijak dále to nepokračuje. Mezitím Michael trpí v té špinavé díře bez jídla a vody. Jednoho dne po něm Talibánci chtějí, aby jim ukázal jak se zachází s protitankovou střelou, což mu zachrání život. Mladý technik je však najednou nepotřebný a Michael dostane za úkol umlátit jej olověnou tyčí. Odporná scéna, ve které Michael vzdoruje příkazu s pistolí u hlavy, ale nakonec to se vztekem provede a chudáka technika skutečně umlátí. Po chvíli tábor přepadnou spojenci s vrtulníky, postřílí kozomrdy a Michael je osvobozen a přivezen zpět do Dánska. Cítí se však vinen a živí v sobě falešnou naději, že je technik stále naživu. Tuto naději povzbuzuje také v technikově ženě a dítěti. Nicméně, doma začne Michaelovi pěkně hrabat, a jeho emoce přecházejí mezi vinou a vztekem. Je nepříjemný, děsivý a myslí si, že Sarah spala s Jannikem, ačkoliv to není pravda. Nakonec rozmlátí celý dům a je nutné zavolat Jannika a také policii, aby Michaela uklidnili. Michael skončí ve vězení a zde ho navštíví Sarah, a nyní je čas odhalit, co se dělo v Afghánistánu... Jo, typicky seveřanský mrazivý film o nezvládnutém post-traumatickém stresovém syndromu, který zničil do té doby harmonickou rodinu. ()
Severské filmy nejsou příliš často komediálního zaměření a tento snímek se nijak neliší. Byl to ale múj nejlepší filmový zážitek roku 2005. Herci hrají svoje role naprosto lidsky, obvzláště dobře své dvě rozporuplné role zvládá Nikolaj Lie Kaas. I atmosféra válečné zony v afgánistánu, leč jen ve filmu naznačená, je realističtější, než spousty čistě válečně točených filmú a příběh mě udržel celou dobu v napětí. Americká verze se už tolik nepovedla. Susanne Bier se totiž daleko více zaměřuje na prožitky a pocity jednotlivých postav, které se vyrovnávají sami se sebou a se svými činy než její mladší "hamburgerová" verze, která se líbila jako celek, ale nic víc jsem v tom neviděl. ()
Je docela škoda, že jsem věděl, o co ve filmu jde. První polovina tedy byla jen čekání na to, až se to stane. O to lepší byla ovšem ta druhá s kvalitním, nepatetickým finále. Chování postav bylo uvěřitelné, byly skvěle zahrány. Kdyby byl film více emočně vypjatý, mohl být výsledek nicméně ještě lepší. ()
Reklama