Režie:
Susan StromanHudba:
Glen KellyHrají:
Nathan Lane, Matthew Broderick, Uma Thurman, Will Ferrell, Roger Bart, Eileen Essell, Michael McKean, David Huddleston, Debra Monk, Andrea Martin, Jon Lovitz (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Známého producenta Maxe Bialystocka, přezdívaného „král Broadwaye“, jednoho dne nečekaně navštíví účetní, který má zkontrolovat jeho účetnictví. Zatímco Bialystock se snaží zbavit jedné ze starých dam, které mu za trochu laškování slouží jako pravidelný přísun peněz, Leo Bloom, jinak velmi nervózní a nesmělý mladý muž, mu ukazuje lístek na hru, kterou kdysi shlédl a kterou uváděl právě Bialystock. Přáním účetního totiž vždy bylo stát se producentem. Má ale ze všeho strach, takže se drží při zemi. Během kontroly ho náhle napadne, že by se paradoxně dalo na ohromném propadáku vydělat víc než na úspěšné hře. Shromáždí se velký kapitál, vyprodukuje propadák za málo peněz a zbytek shrábne producent. Bialystock, který není v nejlepší finanční situaci, se toho hned chytí a láká Blooma, aby se spolu o něco takového pokusili. Ustrašený Leo ale tvrdohlavě odmítá… Když se ovšem v úřadě opět setká s nesnesitelným šéfem Marksem, náhle vidí, že žije jako otrok, a na místě se rozhodne odejít a přidat se k Bialystockovi. Ten je nadšením bez sebe a oba hledají nejhorší hru, jaká kdy byla napsaná. Max nakonec vytipuje hru nazvanou „Jaro pro Hitlera“. Její autor, jistý Franz Liebkind, se ukáže být nadšeným chovatelem poštovních holubů a také bezvýhradným obdivovatelem Hitlera… (TV Prima)
(více)Videa (1)
Recenze (119)
Upřímně řečeno, nemám rád animované filmy právě proto, že jsou příliš dokonalé a schází jim náhodnost. Filmoví Producenti sice nejsou animovaní, ale kupodivu působí přesně tak. Stále dokonalé a dokonale sterilní světlo, přesně spočítané pohyby, herci, co vypadají jako karikatura sebe sama. Ne, tohle se VÁŽNĚ VŮBEC NEPOVEDLO!!! A ještě jedna poznámka. Adaptovat muzikál tak, že prostě jenom vezmu představení a šoupnu ho do reálných či spíše "reálných" kulis je taky hodně velký úlet. Film má zkrátka jiná pravidla než muzikál. Ať se jde autorka podívat na Coppolův "Divotvorný hrnec", Formanovy "Vlasy" nebo Cukorovu "My Fair Lady", třeba pochopí, jak se taková věc má dělat... Celkový dojem: 30% ()
Oproti originálu to je slabota. Ale tato filmová verze spíše vychází z brodwayského megahitu z přelomu tisíciletí a je to na filmu vidět. Hudební doprovat a texty písní jsou perfektní, ale zbytek filmu už takový není-divadelnost je na filmu znát hodně sině. Navíc má film i přemrštěnou stopáž s nezvládnutým úvodem a koncem, nebýt tam prvních a posledních 20 minut nebylo bz to vůbec ke škodě. Ale co je mezi tím nemá chybu. Perfektní zábava, zvláště kdykoliv se na scéně objeví fanatický nacista a milovník holubů v podání fenomenálního Willa Ferrella. Z ústřední dvojice je hodně nevýrazný M. Broderick--ten je v mnohých momentech přímo nesnesitelně křečovitý, za to Nathan Lane je uvolněný. No a Uma Thurman je zde pouze na okrasu (ale čas bych si na ní udělal kdykoli v 11h). Celkově je tato filmová podoba muzkálu z jeviště silně nedotažená, problémová a na každou podařenou věc v ní, tu najde divák tři kiksy. Ty**** jsou silně přidané, hlavně za svělou prostřední hodinu, u které jsem se neskonale bavil a celou podobu Hitlerova jara jsem se prosmál se slzama na tváři. PS: scéná na střeše s hajlujícím holubem a oblýbeným tancem píči s knírkem taky nemá chybu. ()
Tohle zpracování muzikálu je spíš divadlem než filmem, často velice statická kamera není moc zajímavá a třeba na Moulin Rouge z tohoto hlediska prostě nemá. Ale tady jde o parodii, čemuž odpovídá i herectví všech zúčastněných. V čem jsou ale Producenti zajímaví, je ten neustálý proud nových a nových humorných situací a vtipných dialogů („don’t be stupid, be a smartie, come and join the Nazi party...“). Nutno ale dodat, že některé scény už zavánějí trapností a nevkusem (např. tím utahováním si z homosexuálů). Prostě ne vždy ty vtípky zafungují tak, jak bylo zamýšleno. Ani po hudební stránce nejsou Producenti ničím výjimečným. V písních se víceméně opakuje již vyřčené a neposouvají děj nikam dopředu. Písně lze vnímat spíš jako hudební vložky než jako nosnou konstrukci. Asi nejlepšími hudebními scénami jsou v úvodu I Wanna Be A Producer a pak především vlastní provedení představení Springtime For Hitler. I přes některé slabší chvilky, kdy film balancuje na hraně trapnosti je to přece jen povedený snímek, který nikoho neurazí, ale ani nějak moc nenadchne. Dobrý průměr. ()
WTF? Co na to říct? Chudák Mel Brooks? Vždyť si to zpotvořil sám a dokonce se na samém konci i objevil... Místy zábavné drobnosti, z velké části nesnesitelné. A teď si běžte koupit Mein Kampf... Vřele doporučuji původní verzi, která je vtipnější, lépe obsazená (Lane se se Zeno Mostelem nemůže srovnávat), o dost kratší a hlavně to není muzikál. ()
S původními Producenty Mela Brookse se to samozřejmě nedá vůbec srovnat už jen proto, že byli první a tohle je remake. Ale přesto je to celkem zábava a to i kvůli hereckým výkonům hlavních hrdinů. Je to vlastně spíš opereta, a to se všemi nešvary, který se snažil vymýtit už Oldřich Nový. Za ty nešvary považuju přílišnou barvitost a křiklavost, snahu o co nejvíc podbízivé pozlátko na plytkém příběhu, plno postav, líbivou hudbu, která neposunuje děj filmu kupředu, ale jen do nekonečna opakuje předchozí děj. Přesto to má něco do sebe, dobré a mnohdy i vtipné dialogy, herci, ta přeplácanost... Neříkám, že bych se na tento žánr dokázal dívat každý den, ale jednou za čas to bodne. Ale pravda je, že je to hodně dlouhý, a to aspoň o půl hodiny. Prostříhat to, hned by to na žebříčku postoupilo. ()
Galerie (47)
Zajímavosti (17)
- Broadwayský muzikál získal rekordních 12 divadelních cen Tony. (imro)
- Když Max navštíví staré dámy v jejich domě, stiskne na telefonu u vchodu mnoho jmen. Mezi nimi je Anne Bancroft, bývalá žena Mela Brookse a také jeho původní jméno M. Kaminsky. (imro)
- Původní snímek byl v Německu jistý čas zakázaný kvůli písni „Springtime for Hitler“. (imro)
Reklama