Obsahy(1)
"Je to příběh o lásce, přestože jeho hlavní hrdinka Jeong-hae je zdánlivě obyčejná a přestože nepatří k těm dívkám, které city vidí v růžových barvách a které touží po snu, jenž nelze uskutečnit," říká režisér. Lidem, kteří se s půvabnou Jeong-hae každý den setkávají, možná připadá trochu divná. Je hodná, zamlklá, působí chladně, jako by byla odtržena od reálného světa. Jeden den je jako druhý - ranní probuzení, cesta do práce, oběd s kolegyněmi, večer u televize. Dívka nedokáže otevřeně komunikovat se světem, je v ní jakási hluboko ukrytá bolest, kterou by však mohl vyléčit milostný cit. Třeba k plachému spisovateli, který se často objevuje na poště, kde dívka pracuje. Kdykoliv mladý muž vstoupí, tvář Jeong-hae se rozjasní. Ale překonat bariéry strachu a bolestných vzpomínek je někdy velice těžké. Ve své první velké roli zaujme herečka Kim Ji-soo. (MFF Karlovy Vary) (oficiální text distributora)
(více)Recenze (9)
Je to celkom dobrá dráma. Má dosť dobrý príbeh o žene v strednom veku, ktorá žije úplne stereotypným životom, nevie sa z ničoho tešiť a síce jej nechýbajú priatelia, ale aj tak sa k nej nikto nedostane bližšie. Snaží sa to zmeniť a túži aj po životnom partnerovi, ktorým by mohol byť napríklad sympatický muž, ktorého vídava v práci na pošte, ale svoju bariéru má problém prekonať a tak to ide len pomaly. Spracovanie sa mi páči, film sa celý čas venuje výhradne hlavnej hrdinke, takže tu chýbajú akékoľvek vedľajšie línie a síce to celé pôsobí tak trochu monotónne, čo je ale logické, keďže taký je aj jej život, sadlo mi to. Hlavná postava je skutočne skvelo podaná, síce nemá problém s vzhľadom, priateľkami a ani práca nie je najhoršia, ale nič nedokáže využiť vo svoj prospech, čo ju trápi, ale ešte aj to má problém dať najavo, takže aj tá celková chladná atmosféra sa mi skutočne páčila. Navyše aj v priebehu sa nájde niekoľko zaujímavých prvkov, prípadne jej krokov k vylepšeniu jej stavu, ale vždy len také malé, takmer neškodné, našťastie sa ukáže aj dôvod jej povahy a tak to jej postava celý čas s ľahkosťou ťahá. Len možno trochu škoda toho záveru, zaujímalo by ma, ako by to pokračovalo. Ale aj tak som nadmieru spokojný a po celý čas si to drží vyrovnanú nadpriemernú úroveň, takže ako ma to bavilo na začiatku, tak ma to bavilo aj ku koncu. Herecké obsadenie je na tom dobre, výraznú väčšinu priestoru má pre seba Kim Ji-Su a tá je tu perfektná, takže s tým rozhodne nemám problém a z tých pár menej výrazných postáv už zaujme hlavne Hwang Jung-Min. S réžiou a technickou stránkou som spokojný, tu sa kvôli typu samozrejme nedá očakávať nič výnimočné, ale vizuál je úplne ideálny, rovnako aj tá chladná atmosféra, nemôžem si sťažovať. Tieto realistické, chladné drámy z juhokórejskej produkcie mám rád a ani tentoraz nie som sklamaný, dobrý film. 73% ()
Slibny zacatek postupne se rozvyjejici ve velke nic. ()
Jeong-hyeiny traumatické vpomínky na dětství jí berou veškerou naději na normální život. Každý den je pro ní jen monotónní rutina bez zábavy, přátel, kohokoliv, kdo by ji měl rád.. Neustále myslí jen na svou samotu a přehrává si okamžiky, které ji nejvíc ublížily. Pomalý, rozvláčný, od samého začátku film tvářící se, jako by vlastně o ničem nebyl, nepodával vážné téma a nesnažil se oslovit širokou skupinu lidí, aby nenásilně poukázal na problematiku domácího násilí. Dvouhodinové, kapku umělecky pojaté drama (režisér Lee Yun-gi pracoval mnoho let u produkční společnosti nezávislých filmů), které hned při svém prvním uvedení (2004 9th Pusan IFF) získalo cenu "New Current Award". ()
Ne vždy mi vyhovuje, když je film pomalý, ale asijské komorní drama a pomalý film je už něco jako synonymum. A u tohoto typu filmů mi tato zvláštní pomalá poetika vyhovuje. Májofka snad ve svém komentáři prozrazuje mnoho; režisér neodhaluje divákovi jednotlivé důvody osamělosti Jeong-hae najednou, nechá ho postupně rozkrývat její život a minulost a tak k hlavní hrdince blíž a blíž pronikat. Konečná pointa, vlastní závěr, je velmi silná a dá celému předcházejícímu ději jakýsi "vyšší smysl", důvod, proč byl film vlastně natočen.. Líbil se mi... ()
Příběh rozehranej tak na dvě hodiny je tady ustřiženej po 100 minutách a abych pravdu řek, tak těch 20 minut celkem citelně příběhu k dokončení chybí, ale na druhou stranu i tak jsem se kvůli neskutečně zdlouhavým záběrům bez jedinýho slova začínal mírně nudit, takže mi rychlý zakončení až zas tak krkem nelezlo, krom toho posuny v příběhu jsou tak minimální a tak neuvěřitelně pomalý, že i nakonec trošku pochybuju, že by ty dvě hodiny stačily, viděl bych to tak na jednu další 20ti minutovou scénu na poště. Ale depresivní a osamělou atmosféru to dokáže vyvolat velice dobře ()
Reklama