Režie:
Michael WinterbottomScénář:
Frank Cottrell BoyceHudba:
Adrian JohnstonHrají:
Stephen Dillane, Woody Harrelson, Marisa Tomei, Kerry Fox, Goran Višnjič, James Nesbitt, Emily Lloyd, Labina Mitevska, Juliet Aubrey, Frank Dillane (více)Obsahy(1)
Rok 1992, začátek Sarajevské blokády. Nepokořitelný duch obleženého města nenechá nikoho nedotčeného, novináře nevyjímaje. Jeden z nich, Michael Henderson (Stephen Dillane), který si vydobyl ostruhy podáváním zpráv z ohnisek napětí po celém světě, ztrácí objektivitu a stává se součástí dění. Zjišťuje, že nic z jeho předchozích zkušeností se nedá porovnat se Sarajevem. Film založený na skutečných příbězích obsahuje unikátní autentické záběry občanské války v Jugoslávii. (Warner Home Video CZ)
(více)Recenze (48)
Velice naturalistické zobrazení zvěrstev jež se V Sarajevu odehrály. Doba a situace se dá popsat slovy, jež ve filmu zazní: "Tohle město je jako nevyléčitelná choroba." ()
Západní pohled na válku v Jugoslávii nedopadl nejhůře, bohužel však se srovnáním se samotným balkánským filmovým ohlédnutím na tuto strašlivou lidskou a politickou tragedii prohrává na celé čáře. Film Vítejte v Sarajevu je až přespříliš natočen právě oním západním (americký) stylem, což je mu místy ubíra na autentičnosti filmů Před deštěm, či Země nikoho. I přesto, spolu s Harisonovy květy, je to pohled zajímavý a výmluvný. ()
Velmi dobrá vizuální stránka, syrovost, atmosféra. Nejde o akčně-válečný film, ale o pohled zahraničních reportérů, jejich cestu do Sarajeva. Drama mísí tvůrce s lehce dokumentární formou. 80 % ()
Hodně zvláštní válečný film, podaný z pohledu zahraničních zpravodajů, dosti realistický.. Dějově syrové a nepředvídatelné. Smutná podívaná nejen na trpící a umírající děti, ale na všechny, kdož v tom byli nevinně. Tedy obyčejní lidé.. Ale dosti o filmu. Sarajevo potažmo celá bývalá Jugoslávie, zničená jedním z nejkrvavějších (možná i nejkrvavějším) konfliktů posledních let, v rukou několika desítek ´´politiků´´, kteří se fotografují, smějí do kamery a předkládají vám svou pravdu, tak jako je tomu vždy v každém válečném konfliktu. Občas se mě zmocňoval neskutečný vztek.. ()
Polodokumentární snímek západního pohledu na válku snažící se u lidí vzbudit soucit. Preferuji pohled zemí, kterých se to bezprostředně týkalo. ()
SNAJPER - DAN I NOĆ ! Tento nápis jsem kdysi viděl na dobové fotce z rozstřílené Jugoslávie a přestože to nemuselo být zrovna ze Sarajeva (ale klidně z Bihaće, Mostaru, Banja Luky nebo z Vukovaru), byla to jedna z nejlepších válečných fotek, co jsem kdy viděl. A stejně tak tento skvělý film skvělého režiséra a se skvělými herci. Tohle vás dostane. Budete brečet a budete mít depresi, protože UVIDÍTE VÁLKU takovou, jaká doopravdy je. Jeden z nejlepších válečných filmů až témeř hraničící s hraným dokumentem. MUST SEE. ()
Skoro dokumentární film o válce. Mělo by se točit více takových filmů. ()
Jak se žije ve válce. Film viděný z pohledu novinářů v obléhaném Sarajevu; víceméně hraný dokument. Těžko pochopitelná, ovšem tam běžná každodenní krutost, prokládaná "politickou korektností" těch, co by to mohli změnit. Smutné. ()
Mělo to být něco unikátního, něco skvělého, něco, co nám prostě vytře zrak a ukáže nám hnus a strach války. Tady je to však přesný opak. Hra na city tu prostě nejde, celé se to táhne jako smrad. V takovémhle případě bych bral válku jako sport a rád bych se do ní podíval. ()
Velice silný snímek. ()
Určitě mne kdysi zasáhlo, leč dnes už si bohužel ni nepamatuju proč... :-( ()
Je to z období co mě zajímá, některé záběry jsou šokující a přitom se jedná o realistické zobrazení. ()
Nemůžu se zbavit pocitu, že by to šlo i lépe. Nic proti dokumentárním záběrům mrtvých (nejen)dětí, ale když tvoří polovinu filmu, přijde vám pak samotná hraná část tak nějak navíc. Prostředí obleženého Sarajeva s prostřihy na usměvavé západní politiky odvede většinu práce za režiséra, Harrelson a spol, ať hrajou sebelíp, pak vypadají jako úplně z jiného filmu, stejně tak zápletka s holčičkou působí ve srovnání s kterýmkoli autentickým záběrem přinejmenším zbytečně. Vystříhejte hrané pasáže (zvláště tu s četníkama v autobuse, což byl imho vrchol samoúčelnosti), přidejte pár autentických rozhovorů a bude z toho pětihvězdičkový dokument. ()
Dokonalé sprostredkovanie atmosféry zo samého pekla. Vtieravý reportéri,ktorý si robia iba svoju prácu sa menia na humanitárnych pracovníkov. Obetavosť strieda znechutenie nad reakciami politikov,prizerajúcich sa na konflikt zo založenými rukami. ()
Veľmi náročný film, ktorý nám trochu poodhaľuje život vo vojnovom Sarajeve z obdobia niekedy pred rokom 1997. Film vnímam silno aj v súvislosti s tým, že som v Sarajeve bol v roku 2005, stopy vojny tam ešte stále boli, no ľudia boli evidentne radi, že sa to skončilo. Welcome to Sarajevo je silné aj pre to, že sa natáčalo bezprostredne po skončení vojny priamo v tom meste a tak nádych dokumentárna nie je iba mylnou domnienkou - kulisy nie sú filmové ale kruto skutočné. Highlit filmu je absolútny záver a Koncert za mir si zaradím medzi svoje najlepšie filmové skladby. Silné, veľmi silné 4* ()
Michael Winterbottom patri k tym reziserom, ktori si robia, co chcu, radi experimentuju, neboja sa progresivnosti, ci odhalenie skutocnosti. Jeho filmy patri k tomu nevsednemu, kontroverznemu; filmy nie pre masove davy. To vsetko sa odrazilo aj vo "Welcome To Sarajevo". Doslova 100% davka reality na filmovom platne - vojna ukazana bez prizmurenia oka. Krute, ale pravdive! ()
Ako drvivá väčšina vojnových filmov z balkánskeho konfliktu nesie aj tento vznešené posolstvo. Pri dobových záberoch vám naskočí husia koža a vďaka nehercom či prostrediu, v ktorom sa film natáčal, máte autentický zážitok. Napriek tomu, s výnimkou úvodu a záverečnej scény, neupúta ničím výnimočným (aj keď to môže znieť trošku cynicky). Priveľmi je cítiť, že to netočil "domáci" režisér. ()
Moc moc moc smutný film. Ukazuje mi naprosto přesný a ten nejhlubší význam slova syrový. Protože při sledování mi chvílemi přišlo že se dívám na dokument. Chvílemi jsem v duchu nadával, chvílemi jsem kroutil hlavou, někdy se mi i chtělo brečet (např u scény kde jsou civilisti zasaženi minometným útokem), někdy jsem jen seděl a nevěřícně hltal ty krutosti. Nemyslete si ale že titulkama to všechno skončí. Ten film ve mě zůstal ještě pár dní po shlédnutí. Bylo mi opravdu na nic a mizerně. Nikdy bych něvěřil co může způsobit "obyčejný" film. Tento měl sílu obrovskou. ()
Mělo by se poukázat na naprosto tragickou režii, některé kusy filmu vůbec nedávají smysl a režisér nemá schopnost vyprávění nějakého ucelenějšího děje. Nechápu zdejší hodnocení. ()
Hodně náročný film, dost mě to vzalo. Možná i více, než jiné jugoslávské válečné filmy, protože Sarajevo znám a mám ho rád. Mnoho míst jsem tedy poznal a bylo to občas těžké. Byl jsem tam naposledy v červenci 2011, město opět vykvetlo ke kráse. Stará Čaršija je ještě krásnější, člověk si snad ani nedovede představit, co se tam dělo a jak to vypadalo. Pro mě je to nejkrásnější město Evropy, srovnávat se dá snad jen s Lucemburkem a Prahou... ()
Reklama