Režie:
Duncan TuckerKamera:
Stephen KazmierskiHudba:
David MansfieldHrají:
Felicity Huffman, Kevin Zegers, Fionnula Flanagan, Graham Greene, Elizabeth Peña, Burt Young, Carrie Preston, Stella Maeve, Danny Burstein, Paul Borghese (více)Obsahy(1)
Transexuál Bree (Felicity Hoffman) šetří každý dolar, aby mohl zaplatit za vytouženou operaci, která z něj konečně udělá ženu. Jednoho dne zvedne telefon a dozvídá se, že jeho syn Toby sedí ve vězení v New Yorku. Neochotně se tedy vydává no New Yorku dostat kluka z vězení. Syna mu předají beze slova vysvětlení a Toby považuje tu divnou ženskou za potrhlou misionářku. Bree nevidí důvod, proč něco vysvětlovat a Toby chce co nejdříve zmizet do Los Angeles. Rozhodnou se tedy, že pojedou spolu, přičemž Bree má v plánu vysadit Tobyho u pěstounů. Začíná trans-americká cesta, která oběma připraví nejedno překvapení. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (154)
Tato chvílemi až absurdní road movie mě ohromila zejména svou bezprostředností i navzdory tomu, s jak nezvyklým tématem pracuje. Je to zkrátka velmi příjemný film, vtipný v jedné chvíli a mrazivý ve chvíli druhé, přičemž si stále udržuje svou přirozenost. A to vše ve zcela precizním podání a s úchvatnou Felicity Huffman, která mi jednoduše vyrazila dech! Ne, není to pro každého, leckdo ohrne nos už po přečtení obsahu. Ale kdo odhodí předsudky bude odměněn. Prvotřídně odměněn. ()
Transexuální žena hledá cestu ke svému synovi, který se nečekaně objeví během příprav na vytouženou operaci změny pohlaví. Bizarní cesta k nalezení své identity. Jít si za svojí touhou přes všechny překážky. Své štěstí, svobodu a místo ve světě nehledá jen Bree, ale i Toby (Felicity Hoffman i Kevin Zegers ve svých rolích excelují). Zvláštní, ale velmi upřímné, emocionální a svým způsobem realistické. ()
Odhliadnuc od toho, že dejový zvrat, ktorý celý film naštartoval a na ktorom je film postavený, mi prišiel založený na príliš veľkej a nepravdepodobnej časovej náhode, ide o strhujúcu záležitosť. Nie kontroverznou témou, ale herecky a pocitovo. Zvláštne ťažká a bezútešná atmosféra, geniálne titulné duo F.Huffman-K.Zegers, vynikajúci záver. Odkladal som túto trans záležitosť a mám ju (rád) za sebou. Rád vo všetkých slova významoch. ()
tento film není rozhodně tuctový a stále se tam něco děje neobvyklého pro běžného diváka. Mě přišel zajímavý a vydržel jsem se na něj dívat až do pozdních nočních hodin a závěr to nezkazil. Má sice i pár hluchých míst, ale ty mě neodradí dát tomuto filmu 4*, i když slabší. [ PŘÍBĚH: 2 /// NÁLADA: 2 /// ART: 1 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Jedním slovem – výtečná. Výtečná Felicity Huffman. Tady by nikdo zoufalku Lynette nehledal. Úžasná práce s hlasem, s mimikou. Způsob řeči, dikce, modulace hlasu. Dokonalé, precizní, bezchybné. Jasně, obrovský díl práce odvedli i maskéři, ale hlavní tíha leží na ní. „Stanley Schupak už tady nebydlí. Stanley nemá syna.“ Co dělat, když se pár dnů před kýženou operací ozve Toby, domnělý syn? Chtít být ženou a najednou být otcem? Syna momentálně ve vězení a ne právě výlupku ctností. Problém je přímo nerudovský – kam s ním? Fotka s jeho matkou důkazem, který nelze přehlédnout. Spisovná felicity v podle svého mínění nenápadných kreacích, aby nebudila pozornost okolí. Růžovofialovou v podstatě do konce neopustí. Nejen na sobě, i v bytě. Syn to hodnotí lakonicky: „Vypadáte strašně.“ Pán prstenů je podle něj teploušský film. Felicity – Bree – vynakládá nesmírné úsilí na zatajení pravdy. Scéna s nevlastním otcem nezapadá do jejích představ. „Neřekl jsi, proč nechceš jít domů.“ Když vyplouvají na povrch věci z Tobyho života, je úzko nejen Felicity. Stejně jako když s Felicity Toby mluví o svém otci. „Jsi holka nebo kluk?“ Co všechno způsobí nevinná otázka malé holky. Huffman je úžasný transsexuál, pravděpodobný, ani na vteřinu nesklouzne do karikatury. Jenže pak Toby uvidí to, co mělo jeho zraku zůstat navždy skryto. (Mimochodem, dobrý trik, dobrý záběr.) Když okradení, bez auta a bez peněz najdou útočiště u starého Indiána, výtečného Grahama Greena, je čas i pro trochu poezie. Se slzičkou v oku. Která tak nějak přetrvává i na návštěvě u rodičů, kteří přece jen nebyli tak docela mrtví. Jen nechápaví. „Kéž by se na mne alespoň jedinkrát opravdu podívali.“ Rodinná idyla prasklinami minulosti a střípky budoucnosti. Plačící Bree je pak víc, než se dá snést. A to jsem do poslední chvíle vážně netušila, jestli to udělá nebo ne. Transamerica vás nenechá klidnými, musíte si udělat vlastní názor, převrátit si problém zprava doleva, seshora dolů, zepředu zezadu. Na Ameriku víc než odvážný film. ()
Galerie (24)
Zajímavosti (11)
- Po podstoupení závěrečné operace má Bree (Felicity Huffman) stále nalakované nehty. Lak na nehty se však před operacemi, u kterých je na to čas, odstraňuje, aby si zdravotníci mohli všimnout změn v jejich barvě. Při nedostatku kyslíku pod nimi totiž kůže modrá. (hansel97)
- Sydney (Carrie Preston), napůl židovka, používá ve filmu jidišskou frázi "kin-ahora", s níž reaguje na zprávu o sebevraždě Tobyho matky. Fráze znamená ve volném překladu: "Nechť je vše zlé odvráceno." Sydney ji však použila ve špatné situaci, jelikož ji židé užívají jako reakci na něco dobrého (pro Čechy např. "Musím to zaklepat.") a ne na tragickou zprávu. (hansel97)
- Nápad napsat scénář o transexuálech dostal režisér a scénárista Duncan Tucker při rozhovoru se svou spolubydlící herečkou Katherine Connella, která ho po čtyřech měsících společného bydlení šokovala sdělením, že kdysi byla mužem. (Morien)
Reklama