Režie:
Vladimir PetrovObsahy(1)
Barevný sovětský umělecký film, který je filmovým přepisem slavné komedie ruského klasika N. V. Gogola "Revisor". Hra ostrými satirickými tahy líčí poměry v Rusku v prvé polovině minulého století. Poměry, v nichž se dařilo lidským pijavicím, které ve jménu vlády vydíraly své podřízené tím tyranštěji, čím více samy byly carskou vládou tyranisovány a k tyranství svou omezeností vedeny. Sovětské filmové zpracování není tentokrát věrnou reprodukcí inscenace některého ze sovětských divadel, nýbrž zpracovává předlohu ryze filmovými prostředky. (Filmový přehled)
(více)Recenze (3)
Divadelní hra, kterou se nikdo ani nesnažil převést do filmu. Parádní panoptikum ksichtů, maskéři, vlásenkáři a garderobiéři se vyřádili. Dabing je tak starý, že máte celou dobu pocit, jako byste sledovali meziválečný film pro pamětníky. Obsazení samozřejmě skvostné, Co naplat, přehrávání je moc výrazné a v součtu s notoricky profláklým dějem (skoro žádný žádný není) mě to moc nebavilo. ()
Klasik ruské literatury Nikolaj Vasiljevič Gogol napsal v oboru dramatické literatury pouze tři komedie a několik drobných jevištních výstupů. Ale to, co napsal, plně stačí k světové slávě. Vždyť jeho "Revisor" je jednou z pěti či šesti nejúčinnějších světových komedií. Když N.V.Gogol psal „Revisora", bylo mu pětadvacet let. Ale přesto dovedl v tuto komedii vtělit všechnu trpkou skutečnost nikolajevské reakce, která svírala Rusko po celou druhou čtvrtinu devatenáctého století. Není bez zajímavosti, že thema k této „po čertech směšné" komedii poskytl Gogolovi sám Puškin, který jednou na svých cestách byl pokládán za revisora z hlavního města. V době, kdy hra vznikla, bylo totiž skutečně mnoho falešných revisorů, kteří objížděli okresní městečka. Sám tento fakt je důkazem, jaká to musila být doba, jaká naprostá nesvoboda veřejného mínění, jak tuhá censura, tajnůstkářství a špatné svědomí úředníků panovaly v tehdejším Rusku. Když Gogolova komedie byla po prvé hrána, vzbudila takový ohlas, až to zděsilo samého autora. Ve svém dopise napsal: „Všichni jsou proti mně; staří a úctyhodní úředníci křičí, že mi není nic svatého, když jsem se opovážil mluvit takhle o úředních osobách; policisté jsou proti mně; kupci jsou proti mně." Ale právě pro onu hloubku satirického pohledu, pro nesmlouvavost proti všemu špatnému, co tak charakterisovalo nikolajevské temno, pro vysoké umělecké mistrovství, s jakým je "Revisor" napsán, je dodnes vzorem společenské satiry, jaké by bylo třeba i dnes. Gogolův "Revisor" od své premiéry roku 1836 prošel téměř všemi jevišti světa, hrál se i u nás již roku 1865. Ale málokteré divadlo sebeslavnějšího jména dovedlo inscenovat Gogola jak ho dovedou inscenovat ruští realističtí herci. Ne vždy dovedli inscenátoři vycházet z Gogola tak, jak to vidíme v tomto filmovém zpracování režiséra Petrova, které čerpalo z bohatých gogolovských tradic ruského divadla. Vzpomeňme jen inscenací našich, které - s výjimkou provedení Realistického divadla Zdeňka Nejedlého - vycházely z falešných formalistických koncepcí, dělaly z "Revisora" kaleidoskop špílců, samoúčelných režijních nápadů, které, pravda, diváka rozesmály, ale současně ubíraly "Revisoru" to, co je na něm nejcennější - jeho satirické ostří. Proto nechť se stane tato skvělá filmová inscenace nejen poučením jak inscenovat "Revisora" a prvořadým uměleckým zážitkem, ale i zbraní proti všem patolízalům a kariéristům, kteří zasluhují stejně břitkého pera jako oni morální hastroši Gogolovy komedie. Filmový přehled 25/1953 ()
V oficiálním textu distributora se tvrdí, že předloha je zpracována ryze filmovými prostředky. To je sice možné, ale je zachován téměř beze zbytku divadelní text a film má pomalejší spád (např. ve srovnání s naším filmem s Burianem, který však byl o polovinu kratší). Hejtmana hrál Jurij Tolubějev a Chlestakova Igor Gorbačev. Film rozhodně stojí za zhlédnutí jak kvůli látce samotné, tak i k té sbírce ksichtů, co tam vystupují, to se málokdy vidí. ()
Reklama