Režie:
Erik PoppeScénář:
Harald Rosenløw EegKamera:
Ulf BrantåsHrají:
Trond Espen Seim, Jan Gunnar Røise, Evy Kasseth Røsten, Stig Henrik Hoff, Petronella Barker, Robert Skjærstad, Benjamin Lønne Røsler (více)Obsahy(1)
Leitmotivem filmu jsou proměnlivé obrazce kaleidoskopu, jež zároveň oddělují i spojují pět příběhů, odehrávajících se během jednoho letního dne v Oslu. I ony se nečekaně proměňují a proplétají, sotva se v jedné epizodě vytvoří určité vztahové seskupení, hned v následující se zase rozpadá a transformuje se v jiné. Film svou důmyslnou skládankovitostí připomene 21 gramů režiséra Alejandra Iñárritua, i tady se několikrát protnou životy lidí, kteří se dosud vůbec neznali a míjeli se anonymně v ulicích města. A také tady se potkáváme s truchlivými osudy, postavy se hroutí pod jejich tíží, dělají fatální chyby, nerozumějí samy sobě ani svým blízkým, zrazují se a ubližují si a přitom každá z nich trpce zakouší pocit osamělosti a touží být milována. Jakýmsi novodobým andělem strážným je tu Vidar, ošetřovatel z psychiatrické léčebny. Nakonec se však zdá, že bděl nade všemi kromě sebe... (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (1)
Recenze (34)
Původně jsem nechtěl být příliš kritický, protože mě tento film bavil, to říkám v prvé řadě. Nakonec ale přece jen musím vypíchnout pár věcí. 1) Kaleidoskopické předěly mezi scénami zavání kýčem a jsou tu nastrčeny hrozně uměle. 2) Scénář, ač drží svižné tempo, v některých situacích působí už moc vykonstruovaně a i v rámci náhody trochu neuvěřitelně. 3) Žádná z postav není vyloženě sympatická, dobře funguje snad jen příběh s dítětem. 4) Závěr to celé staví na hlavu a ubírá minimálně jednu hvězdu z mého hodnocení. ()
Áno je to taký Iñárritu-ho štýl mozaikových filmov, ale zároveň to ani zďaleka nie je Iñárritu. Je to zaujímavé, pozerateľné, ale zároveň v mnohých smeroch nedotiahnuté. Miestami unikajú súvislosti, čo je spôsobené hlavne neobjasnením príčin (a na tie tam stačila niekde aj jedna veta) a mne to tam jednoducho chýbalo... ()
Výborná vec, ktorá ma zaujala hlavne po obsahovej stránke, aj keď niekedy mi niektoré situácie prišli až moc náhodilé. Viac poznámok by som mal k technickej stránke. Chcelo to nápaditejšiu réžiu, výraznejšiu formu a väčší dramatický náboj. Tiež by potešil nejaký nápad, niečo šokujúce, čo by ma priklincovalo ku stoličke, hlavne v závere. Takto prišiel koniec a s ním suché konštatovanie: pekné bolo a pár myšlienok potešilo, ale čo z toho? Taká jednorázovka, na ktorú sa dobre pozerá a ľahko sa filmovo konzumuje, ale obávam sa, že vo mne dlho neostane. Áno, rozuzlenie bolo fajn, ale ani nešlo o nič také, z čoho by som od nadšenia tlieskal. 75/100 ()
Film, který je založen na principu, že se osudy mnoha lidí protnou v jednom zásadním okamžiku. Od mnoha jiných podobných ho odlišuje to, že tam velkou roli hraje intuice, nebo spíš jasnozřivost jednoho ze zúčastněných a to staví film do jiné roviny, ony náhody, které tu do sebe zapadly působí věrohodně, závěr je skutečně překvapivý , ale Happy end to stejně není.... Nebo snad ano? ()
Mozaikové filmy moc nemusím- Hlavní problém je, že když je změť příběhů nuda, a ještě se v nich blbě orientuje, tak to člověka nebaví. První půlka filmu byla nuda, ale vydržela jsem. Druhá polovina už byla o dost zajímavější. Sympatičtí mi byli snad všichni kromě Vidara. Kdyby byl příběh bez něj, vůbec nic by se nestalo, a film by byl mnohem snesitelnější. Díky druhé půlce se hodnocení vyšplhalo na 3 hvězdy. ()
Reklama