Režie:
Aleksi SalmenperäKamera:
Tuomo HutriHudba:
Timo HietalaHrají:
Minna Haapkylä, Kari-Pekka Toivonen, Minttu Mustakallio, Tommi Eronen, Pekka Strang, Dick Idman, Antti Raivio, Saara Pakkasvirta, Meri Nenonen (více)Obsahy(1)
Venla pracuje jako psycholožka na klinice, kde se provádí umělé oplodňování, a moc dobře ví, že mít dítě je zásadní rozhodnutí, s nímž by měli souhlasit oba partneři. Nicméně právě ona chce otěhotnět, aniž by o tom svému příteli řekla. Venlin sen o rodině je neodbytný a stejně tak v ní sílí pokušení vybrat si tajně vhodného dárce. Jenže matce přírodě se možná dá trochu pomoci, ale rozhodně se nevyplatí dělat si z ní blázny. Na Salmenperově debutu, který je směsicí komedie a dramatu, je působivé to, že odmítá dělit postavy na darebáky a oběti, a přijímá argumenty obou stran. Není jen dalším příspěvkem k diskusi na téma mateřství, ale nabízí také zajímavý úhel pohledu na dnešní vztahy mezi pohlavími a na lásku v obecnější rovině. Film byl uveden na MFF v Torontu. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (13)
Klasika milostných trojúhelníků či mnohoúhelníků je neuvěřitelně zpopularizované téma. Tady je do toho vložena problematika touhy po dítěti - ovšem jednostranná. Jakoby v tomto snímku chyběly ty zápletky. Neustále o nich slyšíte a když si myslíte, že se k nim scéna blíží, tak už přichází rozřešení. S filmem přišlo akorát zklamání a zívání. ()
Jedna z hlavních postav je psycholožka pracující na klinice umělého oplodňování touží po dítěti. Její přítel její přání nesdílí, ale nechce o svou lásku přijít. Druhá hlavní postava - lékařka z téže kliniky žije ve vztahu-nevztahu s muzikantem, má starosti se svou umírající mámou a na klinice právě obhahuje právo svobodných žen a lesbických párů právo využít služeb kliniky. Moc hezké dílko, hned jsem si jej oblíbila. ()
Na tomto snímku mi nejvíce zajímavý přišel přerod z řešení partnerské krize kvůli početí potomka k lesbické lovestory. Do půli filmu vše vypadalo jako drama rozebírající postoje k pořizování si dětí, nicméně příběh se dál pomalu a jemně vinul právě k nečekanému coming outu. Nedokážu posoudit, do jaké míry je příběh pravděpodobný (hlavní hrdince již přece jen bylo dávno přes třicet a žila patnáct let se svým přítelem) a ani forma filmu nebyla ničím zvlášť zajímavá, ale líbilo se mi to pomalé tempo a skromnost v dialozích. ()
Niektoré scény mi prišli naozaj zbytočné, prípadne informácie v dialógoch (brat: Satu je na záchode..) a "priateľ" Satu mi prišiel ale že úplne zbytočný článok v tomto filme. Nehovoriac o tom, že chlap (ak ho v tomto pripade tak môžem nazvať), ktorý je na vás neustále nalepený ako pijavica, zisťuje, kde ste a nedá vám dýchať, je nočná mora každej, aj čisto hetero ženy. Ale aj napriek tomu to bol milý film na zamyslenie a hlavne nepostrádal už toľkokrát spomínané severské kúzlo, kde niekde stačí pohľad, záber či správna hudba a človeka to chytí za srdce. ()
Obvykle si z podobných milostných dramat na zadek nesedám. Že by mě tentokrát ovlivnila podívaná na uhrančivou krásu herečky Minttu Mustakallio? Nevím. Každopádně se filmu, který jsem hltala s dlouho neprožívaným nadšením a potěšením, podařilo rozezvučit poněkud zaprášené romantické struny mé duše, čehož si cením natolik, že dávám nejvyšší možné hodnocení. ()
Reklama