Obsahy(1)
Osmnáctileté Soně a o málo staršímu Brunovi se právě narodilo dítě. Nemají kam jít, ale nezdá se, že by jim to dělalo velké starosti: jsou zvyklí žít ze dne na den. Bruno se živí drobnými krádežemi a trochu i prodejem drog, ale Soňu má zřejmě rád a zdá se, že je ochoten postarat se i o dítě. Když ho ale Soňa pošle na procházku s kočárkem, který narychlo sehnali, zatímco sama čeká ve frontě, aby dítě zapsala do matriky, vybaví se Brunovi lákavá nabídka z minulého dne a bez dlouhého rozmýšlení se rozhodne prodat dítě k adopci. Vzápětí je odnese podle telefonických pokynů před dveře cizího bytu a po chvilce sebere obálku s penězi. Vůbec nechápe, proč je Soňa tak zděšená: přece dítě si mohou udělat nové, kdežto peníze potřebují teď. Teprve když zjistí, že Soňa je neoblomná, vydá se na místo činu, aby dítě získal zpět. Po čekání v tajemné garáži skutečně dítě najde, ale je postaven před nutnost vrátit jednou tolik, než předtím dostal. Jak se Bruno, sám vlastně ještě dítě, vyrovná se všemi problémy, jež se na něj nahrnuly? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (83)
Líbil se mi způsob jakým se režisér chopil této dokumentárně syrové skici. Kamera sleduje počínání hlavního hrdiny zdánlivě nezúčastněně, teprve v samém závěru snímku si nezralý hrdina dokáže zíkat empatii a soucit diváků... ()
zaujimavy snimok o mimoriadne zvlastnom vztahu a este zvlastnejsom chlapikovi. po vzhliadnuti sa mi ponukla otazka: kto bol to dieta? hlavny predstavitel alebo jeho novorodeny syn? ()
Když před sedmi lety bratři Dardennové vyhráli Zlatou palmu, všichni se ptali, kdo to sakra je? A proč? Potom natočili Dítě a my se už nemůžeme divit. Stylově úsporné (chtělo by se říci minimalistické) dílo dosahuje maximálního účinku právě svou uvěřitelností. Dramaticky vyhrocený příběh je vsazen do determinujících kulis velkoměsta, odlehčená kamera se stává jakoby zúčastněným pozorovatelem odbývajících se událostí. Efekt je výjimečný. V divákovi po zhlédnutí díla zůstává pocit, že byl svědkem něčeho velkého, ale něčeho, co je zároveň jeho životu velmi blízké. Tragičnost z reality, radost ze života. ()
Mé očekávání byly možná přehnané, ale když je film oceněn v Cannes, tak opravdu čekám něco mimořádného. To se ale bohužel nedostavilo. Záměr natočit film co nejvíc realisticky ho sráží místy v neskutečně nudnou podívanou. Silné téma, ale zpracování průměrné. ()
Aj tento film bratov Dardennovcov sa snaži a velmi uspešne zachytit realitu taka aka je bez skrašlovania.Hlavnymi hrdinami filmu su mladi rodičia Bruno a Sone ktorym sa narodi dieťa,Bruno preživa z jedneho dna na druhy a o buducnost sa velmi nestara.Zaraba si drobnymi kradežami a jedneho dna sa bez suhlasu matky rozhodne predat aj vlastne dieta.Kamera neustale sugestivne sleduje hlavneho hrdinu,divak tak nadobudne dojem že je velmi blizko k hlavnym protagonistom.Dieta je kvalitny naturalisticky film ktory sa oplati vidiet a patry k tomu najlepšiemu v tvorbe tychto režiserov. ()
Byť ten film dlhší a prezradí čo ďalej, mohlo to byť za plný... takto po tom nepekne predčasnom závere vyššie rozhodne nejde. ()
Něco a nic.Tak bych popsal tento snímek.Nebudem si nalhávat,Bruno v podání Reniera byla paráda.Hoďte do placu dítě a nechte herce hrát.Všechno tohle by sedělo jak prdel na hrnec,ale má to svoje mouchy.Bruno je kluk,co mu jeho mladá udělá dítě.Chci říct,že jsem si myslel,že v některých pasážích hraje panenka z hračkářství a bylo to nějak cítit neustále a nevím proč.Soňa jako matka chce dítě a Bruno chce jen prachy.Pro koho?Pro ní?Pro oba?Proč vlastně krade a nemá práci?Nějak tohle bylo ukrojeno z repertoáru a hned bylo dáno,že je to floutek co krade i s místníma hajzlíkama za pár šupů.Soňa snad ani jednou nechvátala,že by potřebovala nutně peníze,protože ona vlastně má byt (společný)a je to taková holka co den dá.Tady mě ta postava chvilku deptala sama o sobě,ale stěžejní byl samozřejmě Bruno,kde na něj vše mělo směřovat.Ono tady vlastně nemáte velký kalkulace se scénářem,prostě jedete neustále s kočárkem,kdy už jsem si říkal Brunokočár a do toho sakra hodně velmi solidní honička,která by rozsekala i pár akčňáků.Konec byl jasným důsledek,který si člověk vyvodí sám,protože si říct,že krást se nemá je hodně pošetilé jak pro kluka co objevil pinďíka.Tenhle typ filmů mám hrozně rád,ale tady prostě jsem nějak hrozně vychladnul po půlce filmu,že tohle do života mě osobně neřekne vlastně vůbec nic a že Bruno vlastně sám neví čí je,že za chybu nemůže čekat hned odpuštění,tohle není USA styl což je fajn,ale na Evropu je tohle Cannes málo.75% ()
Život si jde zkrátka po svým. A když přijde za tebou a ty na něj nejsi připraven, neřekne: „Aha, sory, tak já přijdu jindy.“ A kdyby tě náhodou pak začal bavit, tak odejde, protože v tu chvíli to přestane bavit jej. To je život. Trochu mi bylo svým způsobem líto Bruna, protože zůstal tak nějak nepochopen. On vlastně opravdu neudělal nic špatného, naopak chtěl pomoct. Opravdu není žádné zlo ani dobro, záleží na člověku. Tak si to přeber. :) ()
pecka! ()
Fajn příběh. I když tenhle filmek asi úplně postrádá střihače, kterej nevystříhal spoustu přebytečnejch minut. Hlavní duo je fajn a já sem na jejich hru přistoupil ()
Brilantné- vydržala som skoro do druhej čumieť na telku. Vynikajúci film... zaslúžené Palmy... ()
sakra až nakonci jsem si uvědomil, že tam nebyla vůbec žádná hudba. mně se to zdálo velmi dobře natočené, snad jen mohlo být ze začátku o něco svižnější tempo, ale celé jsem to "uvěřil". trošku takové dokumentární. hlavní hrdina vlastně nebyl špatný, jen se prostě tak nějak neukotveně "porácel" životem, nezvládal řešit situace a nakonec se do toho vážně zamotal. i přes nevyřčený konec (nebo právě proto) to bylo........ ()
Takový všední den jednoho čórkaře. Zahrané to bylo dost přesvědčivě, ale marně se snažím si v tom něco najít. ()
Takovej párek dementů má při páření používat minimálně tři šprcky najednou. Když dvě selžou, tak další zabrání početí. Pak si můžou zachovat svůj krásný život. Krást, podvádět, lhát, šmelit, chrápat v krabicích pod mostem, hlavně nevzít lopatu do ruky a makat, natož sednout za kasu v supermarketu. Závěr: doporučuji, dobré sociální drama, tu romantiku jsem nenašel. ()
Naprosto souhlasím s Exkvizitorem! Ten film není špatný. Je zajímavý a je aktuální tématem a snad i syrovým způsobem vyprávění. Nijak ale nevybočuje z celé řady takhle drsných sociálních filmů. Nevím, jaká byla ten rok v Cannes konkurence, nemůžu soudit. Přesto mi to přijde jako jeden z nejvíce přeceňovaných filmů - už třeba tím že v Projektu sto stojí vedle "U konce s dechem", "Kdyby" nebo "Křižník Potěmkin" ()
Sociální drama, kterému ,,nechybí" smysl pro realitu (pokud tedy všichni žijeme v šedivých průmyslových městech). O komerčně úspěšných filmech se hovoří jako o laciném pozlátku, které manipuluje diváky. Nedělá, ale tenhle film totéž? V šedivém městě, které tvoří depresivní kulisu se odehrává mikropříběh outsidera, který k sobě dolů stáhl jednu naivní dívku, a za své problémy si může sám. Má nám ho být líto? Poukazuje film na nějaký problém? Pod pláštěm filmu, který má plnit ,,vyšší úkol", se skrývá film lehce předvídatelný a takřka o ničem. ()
Absoluten Spitzenklasse. Jak išli do tej vody.... To si nenechajte ujsť tento film. ()
moje prvé stretnutie s filmovým klubom. osudové ;) ()
Tema bylo super. Libilo se mi ilustrativní vykreslení jak uvažuje selskym rozumem uvazujici lid výčepů. Ake bezobsazne dlouhe zabery na kluka jak jde po ulici, jak placa klackem do vody jebo jede na skutru me neskutečně iritovaly ()
Reklama