Režie:
Pierre AknineKamera:
Allen SmithHudba:
Matt DunkleyHrají:
Vincent Elbaz, Tchéky Karyo, Heino Ferch, Stéphane Boucher, Emmanuelle Béart, Tristán Ulloa, Grégori Derangère, Grégory Gadebois, Gilles Renaud, Colin Baker (více)Obsahy(1)
Mladý gaskoňský šlechtic d´Artagnan přijíždí do Paříže, aby se zde ucházel o místo královského mušketýra. Zde se také seznámí s Athosem, Porthosem a Aramisem a spolu čelí hlavně intrikám kardinála Richelie... Další z nejrůznějších zpracování nesmrtelného Dumasova příběhu o třech mušketýrech, lásce, cti, intrikách, odvážných mužích a krásných ženách a putování za královninými přívěsky (oficiální text distributora)
(více)Recenze (25)
Len vďaka zlému počasiu, Veľkonočnej nude a prejedaniu sa môžem vďačiť za to, že som zhliadol asi 15minút tohto "skvostu". čiže to bude veľmi neobjektívne hodnotenie, pretože určite sa potom film zmenil a herci začali naozaj hrať a nie len predstierať, režisér to zvládol a aj kameraman prestal používať tie debilné žabie pohľady. Chcel som dať jednu * za triky ale potom som si uvedomil že to je historický dobrodružný film podľa DUMASA a nie fantasy-thriller s parodizujúcim scénarom. Jedným slovom: Úbohé! ()
Takhle hnusný a podprůměrný film mě natolik znechutil, ale i pobavil. Jde úplně mimo děj. A to, že tam jsou kouzla a čáry, to mě úplně vyvedlo z míry natolik, že už bych to nechtěl nikdy vidět. A to že mě pobavil?No, některé scény tam stály za smích, protože znám knihu a tyto scény mi přišli absurdní. Prostě HNŮJ!!!Přístupnost:přístupný ()
Děs a hrůza. Rádobyefektní, rádoby zajímavé, rádoby tajemné. Athos, porthos a Aramis jsou jenom 3 dřeváci, kteří mají strašnou kliku, že se k nim přidal takový borec jako d`Artagnan. A ten vypadá navíc jako Rochefort, jenom mít pásku přes oči :). Ale, na druhou stranu, ta kamera zas tak špatná nebyla... ()
Můj anděl strážný dělal, co se dalo, a nejdříve šeptal, poté prosil a nakonec úpěnlivě vzlykal: "Nedívej se na to, nedívej se na to!" Ale copak já toho chudáka někdy poslechnu? Umlčela jsem ho prohlášením, že Francouzi svému národnímu pokladu přece nemohou provést nic zlého. Kdyby to byli Američané, tak jistě, ale národ, který zrodil Alexandra Dumase, přece nebude schopný takového zvěrstva. Avšak když jsem tak sledovala temné čáry zlatovlasé ďáblice, nějakým nedopatřením nazývané milady de Winter, d´Artagnana připomínajícího záporáka z levného hororu a příběh přitažený za vlasy tak, že skučí bolestí, měla jsem pocit, že se dívám na rodiče, který pomalu ubíjí k smrti vlastní dítě. Hlasitě se ptám, zda má Emmanuelle Béart tohle zapotřebí. A potichu a nesměle - protože opravdu nemám ráda poraženectví a vzdávání věcí předem, ale v tomhle případě nevidím jiné východisko - se táži, jestli by nakonec nebylo nejlepší nechat ten příběh po dvou podařených verzích (francouzské ze šedesátých a americké ze sedmdesátých let) a x nepodařených už na pokoji. ()
Popravdě kdyby tenhle výtvor neměl nic společného s veleznámou literární předlohou, která byla již předtím mnohokrát a lépe zfilmována, možná by nebyl výsledný efekt tak tragický, jenže divák se těžko ubrání srovnání se vším, co už viděl či četl, a oproti tomu tahle fraška nemá šanci. Milady jako zlá čarodějnice.. eh, to fakt ne! :-) ()
Reklama