Obsahy(1)
...podle slavného románu: "Pouští - po stopě zločinu". Nejsensačnější a nejpopulárnější dílo Karla Maye po prvé zfilmováno. Konečně první Karel-May-film, na který jste tak dlouho čekali! 60 000 000 lidí všech jazyků světa četlo toto dílo Karla Maye. Kara Ben Nemsi a jeho druh Hadži Halei Omar Vás překvapí tímto nejdobrodružnějším filmem. Exteriéry byly natáčeny dlouhé měsíce na původních místech v Egyptě a to v Port Saidu, v Assuanu, na oase Farafrah a Ogalle. Celých 7 000 000 Kč vyžádala si výroba tohoto filmu, který čsl. veřejnost překvapí. Tento film jest bohatým pramenem poučení o cizích zemích a národech, působí přes to, že jest to sensační film, mravně a výchovně, učí odvaze, mužnosti a humanitě. Hrají: ne tak zvané "hvězdy", nýbrž vybraní umělci: typy lidí-domorodců. Statisícové komparsy - Ohromná dosud nevídaná interiérní výprava. Premiéra v Bio Sokola v Kojetíně od neděle 20. září 1936, o 3. h. odp., 5 1/2 a 8 1/4 h. več. Odpoledne o 3. h. mládeži přístupno. [dobový reklamní štoček] (oficiální text distributora)
(více)Recenze (9)
Dávno pred legendárnym Lexom Barkerom, ktorého poznáme dokonale, si postavu Kara-Ben-Nemsiho strihlo viacero hercov ( v tomto prvom zvukovom filme to bol Fred Raupach ) a aspoň v tomto prípade treba poznamenať, že hercovi chýbala potrebná charizma hrdinu. Veľký priestor dostáva aj druhá postava príbehu ukecaný Hadží Halef Omar ( Heinz Evelt ), ale taktiež nemá na Ralfa Woltera. Toto porovnávanie však treba brať z rezervy, vyrastal som na mayovkach zo šesťdesiatych rokov minulého storočia, takže je to pochopiteľné. Tento snímok je adaptáciou románu Púšťou ( orientálny cyklus mal 6 kníh, pôvodne 7 ) a má slušnú výpravu, výbornú hudbu a dobrý casting. Horšie je to s réžiou, mnohé scény sú naťahované, hlavne tie, ktoré zväčša padnú za obeť strihačovi. Film mohol byť o 20 minút kratší a mal by oveľa väčší šmrnc. Tretí komentár. ()
Veľkovýpravná mayovská klasika. Dobrodružná od začiatku po koniec a viackrát vtipná vďaka Hadži Halei Omarovi. Autenticky pôsobiace prostredie dotvára atmosféru - púšte, palmy, ťavy, škeriaci sa beduíni, do toho kopec akcie. V interiéri sa vyskytuje minimum scén - na 30. roky niečo nevídané. Na rozdiel od holywoodskych filmov podobného žánru sa tu do toho zbytočne nemontuje romantika. Má to mayoveské kúzlo a ním si zaslúžene získava diváka. ()
S ohledem na rok vzniku je to docela dobrá dobrodružná podívaná s hrdiny, které později proslavili Lex Barker a Ralf Wolter. Fred Raupach svým vzezřením hodně připomíná autora předlohy, Karla Maye, což lze hodnotit kladně. Mnohé scény jsou i na dnešní dobu stále dobře koukatelné a celému počinu nelze upřít jistá atmosféra, na níž má velký podíl zdařilá volba exteriérů, ale i interiérů a kostýmů. ()
Je to hodně rozhárané. Některé scény vůbec nemají návaznost jinde chybí logika děje, prostě po této stránce je to děs. Ale koukal jsem protože pan May je můj oblíbenec a znám skoro všechno co napsal. Tohle je hodně zkrácené, ale díky i za to. Hádží Omar je tu perfektní. Dávám padesát, ale je to víceméně ovlivněno mým názorem na spisovatel jako takového a lidi, kteří měli odvahu natočit tento snímeček. 50 % ()
Pěkná raritka, první zvuková mayovka, ani jsem netušil, že se dochovala. No, Hollywood tenkrát tento druh dobrodružných příběhů uměl přec jen trošku lépe, leč není to vůbec špatný pokus o evropskou konkurenci na tomto poli. Nejhezčí jsou ty záběry z pouště, či z originálních (egyptských) lokalit, vypadají opavdu barvitě a autenticky (v čemž tvůrci přece jen ten Hollywood předstihli), kamera je někdy pěkně akční. Výprava ateliérových scén je sice bohatá, ale dialogy i herecké výkony jsou někdy již dnes úsměv vzbuzující, zasloužená smrt hlavního padoucha by si zasloužila trochu více dramatičnosti. Hlavní hrdina je, jak se mi zdá, účesem a vousem připodobněn přímo Karlu Mayovi. Upozorňuji však, že jako dávný vyznavač díla K. M. (tak dávný, že už jeho dílo ani nečtu, jen ho vzpomínám) nemohu být v tomto pádu ani trochu objektivním kritikem. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (7)
- V scéne, keď zapálili arabskú plachetnicu, sa im tá odtrhla a s plameňmi šľahajúcimi vysoko k nebu odplávala po prúde Nílu. Zdesení Arabi stáli a volali na Alaha a odmietali akokoľvek pribehnúť na pomoc. Loď našťastie narazila na plytčinu a zhorela skôr, než napáchala vážnejšie škody. (Raccoon.city)
- V polovici septembra 1935 odišla osemnásťčlenná skupina filmárov do Káhiri. Odtiaľ potom vychádzala k rôznym lokalitám natáčania, ktoré sa nachádzali v okruhu 200 kilometrov. (Raccoon.city)
- Plánovaný druhý diel s názvom Der Schut nebol nikdy natočený, pretože krátko po premiére spoločnosť skrachovala. (Raccoon.city)
Reklama