Režie:
Michalis KakojannisScénář:
Michalis KakojannisKamera:
Walter LassallyHudba:
Mikis TheodorakisHrají:
Anthony Quinn, Alan Bates, Irene Papas, Lila Kedrova, Yorgo Voyagis, Pia Lindström, Giorgos Foundas, Takis Emmanuel, Eleni Anousaki, George P. Cosmatos (více)Obsahy(1)
Na Krétu přijíždí mladý anglický spisovatel řeckého původu, Basil, aby obnovil těžbu ve zděděném lignitovém dole. Cestou se seznámí s vesničanem Zorbou, jehož nepředstíraná volnost a nezávislost není založena na velikosti majetku, ale na odhodlání a chuti užívat si života naplno. V jeho přítomnosti plachý Basil pochopí, že existuje způsob, jak se vypořádat s osobními úspěchy i prohrami. Ten zní: Nikdy nepřestat tančit! Film vznikl podle románu spisovatele Nikose Kazantzakise, jehož původní název zní "Život a skutky Alexise Zorbase". Na filmové plátno jej převedl rovněž řecký režisér Michalis Kakojannis. V silném a divácky vděčném příběhu strhává pozornost pozoruhodný výkon Anthonyho Quinna (známý ze snímků Žízeň po životě, Zvoník u Matky Boží, Děla z Navarone či Poslední vlak z Gun Hillu), který v hlavní roli předvádí nejjemnější odstíny svého hereckého mistrovství. Z původních sedmi nominací Řek Zorba v roce 1965 získal tři Oscary: za vedlejší ženskou roli (Lila Kedrova), za kameru (Walter Lassally) a výpravu (Vassilis Photopoulos). (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (176)
Všetko riešiť s úsmevom, tancom a užívaním si života plnými dúškami? Áno, aj to je spôsob ako sa preniesť cez veľké životné trápenie a problémy, ktoré nedajú spávať... Samozrejme, A. Quinn bol excelentný, priam majstrovské herectvo, no mňa zaujalo aj to, čo bolo medzi riadkami. A síce dobová, rustikálna naturela krétskeho vidieka - zvyky a obyčaje obyčajných ľudí, ktoré mi neraz pripravili nejaké to prekvapenie. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Co se Zorby týče, hlásím se k uživatelům, kteří si plni velkého očekávání pustili tento kultovní snímek a po dokoukání se cítili poněkud rozpačitě, neboť přes nesporné kvality snímku nedostali to, co očekávali. Osobně se mi Řek Zorba zdál zbytečně dlouhý a rozvláčný s řadou hluchých scén, ovšem to vše zase kompenzovaly výborné herecké výkony Anthonyho Quinna, který svoji postavu ztvárnil neskutečně autenticky. Divácké ucho potěšila také hudba a další smysly pomlaskávaly u zpracování scény s vdovou před kostelem, jež byla opravdu precizní, napínavá a působivá. Stejně tak sugestivní bylo propadnutí majetku cizinky a davové běsnění. ()
Samozřejmě, že hvězdou tohoto filmu je Anthony Quinn, který nedokázal ztvárnit jen skvělou postavu, ale především povahu, která je mě osobně protivná, ale chápete to, proč se chová, jak se chová, chápete to, že pokud něco hraje, tak to hraje tak dobře, že tak žije. Absurdní, ale absurdně krásný příběh. ()
One man show Anthonyho Quinna. Jeho živelný herecký výkon vás s postupujícím časem čím dál tím více strhává a nenechá chladným ani největšího cynika. Řek Zorba, snímek podle knižní předlohy Nikose Kazantzakise ( mimochodem drží se jí více než věrně ) je ŽIVOT sám. Je na každém z nás, kterou cestou se vydáme. Především je to ale OSLAVA ŽIVOTA a ŽEN ( lásky k ženám ). Já oslavy tuzerád...proto za 5* :o)! Tedy abych to uvedl na pravou míru, nejen zato. Samozřejmě za A. Quinna, Irene Papas,brilantní kameru a nádhernou Theodorakisovu hudbu. ()
Nejprve bych chtěl odradit všechny, co se chystají číst můj komentář před shlédnutím filmu. Pokud jste Řeka Zorbu ještě neviděli, nedělejte to. :) Řek Zorba, film jenž je tak protikladný a nabitý rozpory, že ho můžu přirovnat jen k Pascalově filosofii, která se na jedné straně vysmívá lidské ubohosti, aby mohla na straně druhé, velebit vznešenost člověka. Snímek je podobného rázu a mnohdy si nemůžete být jistí jak mají některé scény působit, to co na první pohled může vypadat jako radost ze života, může zároveň představovat jeho hořkost. Ti, kdo budou tvrdit, že Řek Zorba velebí život a jeho možnosti, bezprostřednost, živelnost, radost, dobrotu budou mít pravdu stejně jako ti, kteří v něm uvidí tragičnost lidského bytí, lidskou krutost, hyenismus, závist. Hlavní hrdina Zorba může pro někoho být primitivem, "obyčejným člověkem z lidu", rázovitým pábitelem, ale jedno je jisté, je to člověk, jenž maximálně vychutnává život a řídí se pouze svým vlastním rozumem. Jeho protikladem je jeho "šéf" Basil, intelektuál, stydlivý, uhlazený, ale nikoli chladný a odtažitý, přesto však člověk, jenž svoji bezprostřednost přikrývá konvencemi a studem. Chtěl bych upozornit na to, že Zorba rozhodně není požitkářským hédonikem, který si z ničeho nic nedělá, právě naopak. Zorba ví, že je vržen do života a proto se ho snaží žít, smrt neřeší, všichni dle jeho slov dopadneme stejně "jako potrava pro červy" a v tom je to stejný. Má rád ženy a ani to neskrývá a proto se jako Řek řídí radou, kterou mu dal jeden starej moudrej Turek, která zní takto: "Bůh má veliký srdce, ale jeden hřích nikdy neodpustí: když chce ženská chlapa do postele a on tam nepřijde". :) Balis se vysmívá paradoxnosti, že Zorba jako Řek věřil Turkovi, ale Zorba kontruje: "když někoho potkám řeknu si, je dobrej nebo je zlej. Je mi jedno jestli je Řek nebo Turek". V tom spatřuji Zorbovu lidskost povyšující se nad nacionalistický patos. Zpočátku na mě závěrečná scéna působila jako happyend, ale jakmile jsem si vzpomněl na Zorbova slova, která bych chtěl připomenout všem, na něž závěr působí optimisticky, a ta zní takto: "Když jseš něčeho plnej, co můžeš dělat? Puknout! Když umřel můj malej Dimitri a všichni brečeli, já jsem vstal a tancoval. Všichni říkali, Zorba zešílel! Ale tanec bylo to jediný co tišilo bolest." Stále si tedy myslíte, že závěrečná scéna je tak optimistická v celkovém kontextu filmu??? Pro mě rozhodně ne, spíš podtrhává tragikomičnost celého filmu, ale i samotného života. Zorba našel způsob jak čelit tragédiím, jenž mu život přichystal do cesty, je to akceptování života takového jaký je spojená se zdravou dávkou bláznivosti, která dělá člověka člověkem. Člověk aby mohl "žít" v tom nejpozitivnějším slova smyslu musí být tak trochu blázen. Zorba to ví a proto Balisovi říká: "Máte všechno, vyjma jedné věci, nejste blázen. A člověk musí být tak trochu blázen, jinak ..." - "Jinak? -"jinak nikdy nepřetrhne řetěz, není volný." Narozdíl od Erasma, který chválí Bláznivost za to, že umožňuje člověku vůbec žít v tak nepochopitelném světě. Zorba ji chválí za to, že z člověka odtrhává řetěz upjatosti, konvencí a falešné morálky a vrhá ho do bezprostřednosti, lidskosti. Skvělý film u něhož se musí přemýšlet, což ho činí nepřístupným pro drtivou většinu diváků. 5* uděluji zejména za herecký výkon Anthonyho Quinna, lidskost a zejména za poselství, jenž si uvědomíte asi až, když se vám Řek Zorba rozleží v hlavě. () (méně) (více)
Galerie (36)
Zajímavosti (10)
- Herec Anthony Quinn, který měl ke konci filmu předvést strhující předvedení některého řeckého tance, si těsně před dokončením filmu zlomil nohu a tak to, co ve filmu vidíme, jsou jeho vlastní vymyšlené kroky tance, který předváděl tak, aby ho noha co nejméně bolela (Kamkon)
- Film se natáčel také ve vesnici Kokkino Chorio na Krétě. Účinkovalo v něm i mnoho místních občanů. Místo se následně stalo vyhledávanou turistickou atrakcí. Genius loci mnoho z nich okouzlil natolik, že se na místě usadili, což dokládají novostavby ve vesnici a v blízkém okolí. (CharlieZ)
- Film se natáčel na řeckém ostrově Rhodos, kde můžete navštívit pláž Anthonyho Quina, kterou mu vláda věnovala, když slíbil, že v Řecku zřídí hereckou školu a tím ho zpopularizuje (což se stalo i díky natočení filmu). Quinn ale slib nesplnil, ale jméno pláži už zůstalo. (Kamkon)
Reklama