Režie:
Michalis KakojannisScénář:
Michalis KakojannisKamera:
Walter LassallyHudba:
Mikis TheodorakisHrají:
Anthony Quinn, Alan Bates, Irene Papas, Lila Kedrova, Yorgo Voyagis, Pia Lindström, Giorgos Foundas, Takis Emmanuel, Eleni Anousaki, George P. Cosmatos (více)Obsahy(1)
Na Krétu přijíždí mladý anglický spisovatel řeckého původu, Basil, aby obnovil těžbu ve zděděném lignitovém dole. Cestou se seznámí s vesničanem Zorbou, jehož nepředstíraná volnost a nezávislost není založena na velikosti majetku, ale na odhodlání a chuti užívat si života naplno. V jeho přítomnosti plachý Basil pochopí, že existuje způsob, jak se vypořádat s osobními úspěchy i prohrami. Ten zní: Nikdy nepřestat tančit! Film vznikl podle románu spisovatele Nikose Kazantzakise, jehož původní název zní "Život a skutky Alexise Zorbase". Na filmové plátno jej převedl rovněž řecký režisér Michalis Kakojannis. V silném a divácky vděčném příběhu strhává pozornost pozoruhodný výkon Anthonyho Quinna (známý ze snímků Žízeň po životě, Zvoník u Matky Boží, Děla z Navarone či Poslední vlak z Gun Hillu), který v hlavní roli předvádí nejjemnější odstíny svého hereckého mistrovství. Z původních sedmi nominací Řek Zorba v roce 1965 získal tři Oscary: za vedlejší ženskou roli (Lila Kedrova), za kameru (Walter Lassally) a výpravu (Vassilis Photopoulos). (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (176)
Bohuzel jsem film videl v ceskem zneni a tak plnohodnotne nejsem schopen ocenit herecke vykony, na kterych nejspis tento film stoji. Kdyz opomenu tento handicap, tak stejne zustanu zklamany a moc dobre nechapu divacky uspech tohoto filmu. Atmosferu Krety do me film nedostal, scenar se mi taky nezda nijak vyjimecny, kamera obycejna... Nevim no... ()
Život jako přešlapování s krabicí knih, před prudkým deštěm hájenou vlastním tělem. Knih plných pravd o utrpení těch, kteří se stále dokola marně ptají po smyslu života i umírání. Život v nerozhodnosti, pochybách, nevíře a hloubání. Takový nebyl jen život básníka a esejisty Basila. Kéž by každý mohl mít svého Řeka Zorbu. ()
Zvláštně a taky bohužel nepříjemně disharmonické. Quinn na jednu stranu famózní, Zorba má neskutečnou životní sílu a jeho nezlomnost přímo sálá a Irene Papas je křehká a zároveň tvrdá ale po celou dobu nádherná. Na druhou stranu jsem nepochopil záměr tvůrců, chtěli-li, skrze Zorbu ukázat protiklad hektickému způsobu života, a ukázat krásu každého okamžiku... tak proč jsou proboha všichni Řekové vykresleni jako banda nenávistných, závistivých hajzlů?! Finální tanec, ač samostatně působivý, v kontextu jen umocňuje schizofrení pocity z téhle hodně svébytné reklamy na Helénskou republiku. ()
Filmová (potažmo literární) klasika, která má dosah i do současnosti. Asi všichni známé tanec Sirtaki na velmi chytlavou a zároveň jednoduchou melodii, s postupnou gradací. Na samotný legendární tanec si však musíme počkat až do závěru filmu. Jaké jsou ale dvě a čtvrt hodiny filmu, než se dočkáme onoho slavného momentu, kdy Alexis Zorba řekne příteli Basilovi (NO HOMO) že ho má rád a zatančí si s ním Sirtaku? Ve filmu nejde ani tak o děj jako spíše o vykreslení řecké kultury, která místy působí celkem bizarně a archaicky. Nahlédneme do místního folklóru a řeckých ortodoxních tradic. Nechybí ani záběry na slunnou řeckou krajinu,kostely, staré báby v černém, kterým chybí snad všechny zuby, spousta divokých koz atd. Zkrátka takové nezkažené Řecko, než ho vzali útokem turisté (pár let po Turcích). To vše je pěkné, jen ty 2 hodiny jsou docela dost. Příběh je až na druhé koleji, není kdovíjak zajímavý a plný zvratů. Spíše je načrtnouto několik podzápletek, které samostatně skončí. Herecky to bezkonkurenčně táhne Anthony Quinn, který do toho dal všechno. Nejvíce ukecaný, má radost že života, prohodí občas nějakou lidově-filosfickou úvahu o životě, trochu taková Hrabalovská postava. Vedle toho máme hlavního hrdinu Basila (který mi přišel, že moc neví, co vlastně chce), starší Francouzku a promiskuitní Vdovu. Postava Vdovy mi přišla hodně divná, za film řekne pár vět celkem nedokreslená a než si na ní člověk udělá obrázek, je pryč. Popravdě jsem od filmu čekal o dost větší zábavu, nějak lépe stavěný příběh a vykreslení postav. Na druhou stranu cením hudbu, místní folklor a samozřejmě Quinna. Takže celkově nadprůměr. 6/10 ()
Potešil som sa príležitosti vidieť po mnohých rokoch tento preslávený film. A ako to už býva, sklamanie bolo úmerné očakávaniam. Prečítal som zopár komentárov, aby som zistil, v čom sa líšim. Všeobecne sú vychvaľované herecké výkony. Na mňa Alan Bates pôsobil dojmom neprirodzene škrobeného anglického panáka a Anthony Quinn síce hral ako o dušu, ale predsa by som si vytvoril autentickejšiu predstavu pri čítaní knihy. Hudba a tanec sú slávne. Dokonca som sa dočítal, že choreografiu sirtaki vytvorili špeciálne pre tento film. Iná vec je, že ak ma táto hudba a tanec nadchýna, pustím si na YouTube videoklip trvajúci 3:43 min. a nemusím pozerať zdĺhavý film, ktorého téma ma nezaujíma. Pretože aj dnes kdejaký otrapa na lavičke posilnený čučom bude vykladať nejaké sprostosti o slobode a voľnosti, zatiaľ čo z neho bude sálať smrad a lenivosť. To je aj dôvod, pre ktorý som sa na Zorbu, podľa mňa predchodcu Lebowského, díval cez prsty. ()
Galerie (36)
Zajímavosti (10)
- Film se natáčel na řeckém ostrově Rhodos, kde můžete navštívit pláž Anthonyho Quina, kterou mu vláda věnovala, když slíbil, že v Řecku zřídí hereckou školu a tím ho zpopularizuje (což se stalo i díky natočení filmu). Quinn ale slib nesplnil, ale jméno pláži už zůstalo. (Kamkon)
- Film byl natočen na motivy stejnojmenného románu Nikose Kazantzakise. (Hans.)
- Skutočný "Grék Zorba" sa volal Giorgios Zorbas. Narodil sa v roku 1867 a bol baníkom, s autorom románu Nikosom Kazantzakisom sa stretol v roku 1915. Zorbas neskôr žil v Juhoslávií v obci Butel neďaleko Skopije, kde v roku 1941 zomrel a je tam aj pochovaný. (Jaroo)
Reklama