Režie:
Luigi VanziScénář:
Giuseppe MangioneKamera:
Marcello MasciocchiHudba:
Stelvio CiprianiHrají:
Tony Anthony, Daniele Vargas, Ettore Manni, Dan Vadis, Mario Novelli, Luciano Catenacci, Marina Berti, Raf Baldassarre, Fortunato Arena, Marco Guglielmi (více)Obsahy(1)
Druhá část Vanziho spaghetti-westernové trilogie s postavou „Cizince“ v podání Tonyho Anthonyho. Cizinec se tentokrát střetne s bandity o zlato převážené v dostavníku. Na jeho straně je svérázný kazatel. Nenáročným filmem se všemi znaky žánru italowesternu prostupuje ironie a nezastíraná inspirace Leoneho dolarovou trilogií, stejně jako Ciprianiho hudba napodobuje Morriconeho soundtracky. (Mariin)
(více)Videa (1)
Recenze (10)
Polozapomenutý italský western s Tonym Anthonym v hlavní roli. Součást trilogie Luigi Vanziho (ještě A stranger in town a The silent stranger). Něco mezi Fistful of Dollars a They Call Me Trinity. Cizinec (tak se hlavní hrdina jmenuje) se dostane do města, které ovládá banda vedená zákeřným En Pleinem (Dan Vadis). Když do města přijede dostavník, zabijí banditi všechny, co ho doprovázeli, a s dostavníkem pláchnou. Krátce po nich do města přijedou vojáci, aby vše vyšetřili, cizinec jim namluví, že je inspektor, a tak ho pověří dopadením bandy. Samozřejmě za tučnou odměnu. K tomu se spojí se starým potrhlým knězem (Marco Guglielmi). Přestože polozapomenuté, vlastně nic nového nepřinášející, tak se mi to dost líbilo. Pár skvělých nápadů (zlatý dostavník, rachejtle, kopání hrobu). Hlavní hrdina na konci používá čtyřhlavňovou brokovnici. I když příběh je klasicky westernový, má nádech komedie. Tony Anthony je v hlavní roli skvělý zvláště proto, že si jí sám napsal, ovšem asi nejlepší je Raf Baldassare v roli šíleného bandity. Skvělá hudba Stelvia Ciprianiho, který sice napodobuje Morriconeho, ale hlavní melodie je opravdu vynikající. ()
Široký krok Anthonyho se nezměnil, ale dvojka chytla daleko větší drive a ztratila pel béčkovitosti, kterou byl nasáklý Stranger in Town. Co mě trošku zklamalo, vzhledem k mé krvelačnosti, byla právě absence krve a to i při zásahu čtyřhlavňovou brokovnicí z metrové vzdálenosti, tak nečekal jsem lítající střeva, ale trochu kečupu by přece jen bodlo, finální vyrovnání s padouchy zase trošku skřípalo, Anthony je prostě šašek a tak musel všechny bandity odkráglovat originálně a s vtipem, no mně to moc nesedlo. Naopak bandité byli naprosto úžasní, zlí, špinaví a jedineční a na hudbu už jsem asi od prvního dílu zvyknul, i když nadšením jsem zrovna neskákal. Suma sumárum je dvojka Strangera rozhodně lepší filmem než ještě neučesaná jednička. Těsně, ale za 4. ()
Tento díl mi přes docela plný děj (což mám v 90% případů u filmů rád) přišel trochu paradoxně nejnudnější a špatně se mi na něj dívá. Obsahuje několik vtipných nápadů, které se bohužel dopředu dají hravě očekávat. Musíme se opravdu dívat na cizince jak 3 minuty kope hrob, když je pointa vtipu vyzrazena hned na začátku kopání? Prostředí ve kterém se odehrává se mi moc nelíbilo, takové příliš studiově sterilní nebo nedobře využito. O nějakých zapamatovatelných scénách, ve kterých byl první díl docela nabitý, nemůže být ani řeč nebo jsou tak hloupé, že z toho bolí hlava. Viz pro ty co viděli, vrhání mačetou na cizince, kterého drží kámoš vrhajícího, střílení na minci ve vzduchu kdy cizinec směle prohlásí, že někdo ji dokáže prostřelit i přesněji! To už je trochu moc "over the top" pitomé i na nevážně beroucí se western. Přesto se film drží díky dobrým menší momentkám ještě v průměru ("poetická" večeře se smíškem Baldarsarem nebo směšně blbý konec.) Hlavní hudební motiv je ze série asi nejlepší, i když já mám raději elektrickou kytaru z prvního dílu a pragmaticky drsnýho ironicky hláškujícího Antonyho namísto šaška Antonyho z tohohle dílu. ()
Tony Anthony opět jako "Cizinec" v typickém béčkové spaghetti westernu, který eklekticky využívá prvky předchozí tvorby, zejména Leoneho dolarové trilogie; stejně jako se autor hudebního doprovodu Cipriani inspiruje Morriconeho tvorbou. Jen díky svižnějšímu závěru a záměrné ironii dávám tomuto průměrnému dílu 2. půle 60. let tři hvězdičky. Jinými slovy: vysoké umění to rozhodně není, ale nuda také ne. ()
Tak tohle, vyrovnáno podtrženo, se mi zatím líbilo nejvíc, co jsem měla tu čest od Tonyho vidět, po čertech zábavný kousek. Ghigliu vystřídal Cipriani, jenž do hudby vydal ze sebe opravdu vše (včetně nejpozoruhodnější změti všech možných žánrů), a v celkovém dojmu je to úžasný soundtrack, k takovému střelenému kousku pak naprosto pasující. Tony je abnormálně vyklidněný vágus, opatřen extrémně suchým humorem, nezapomenutelnými bonmoty a tento nenápadný osamělý cizinec mezi sakra nebezpečnými chlápky v boji o spoustu zlata (velmi efektně zamaskované) a svou existenci (scéna „Zabijte ho potichu," mě málem zabila). Nic tu není úplně normální, vyhnané do extrémních nápadů a v kontextu vyvolávající salvy smíchu i v sakra drsných chvílích (i když co je tu vlastně míněno vážně?). Tony už zcela upustil od modelu z jedničky a je opět cizinec, ale kapku jiného zaměření, vždy připraven se spustit do neprobádaných hlubin, nechat se protáhnout za jedoucím vozem, ze zajímavé skrýše někoho vesele oddělat, ukrást všechno sám, převléci se za poštovního inspektora a k tomu se samo sebou tvářit jako poctivý muž Divokého Západu. To všechno může znít spíš jako model zákeřnosti Arizony Colta a Tonyho humor vzbuzovat obavy - zcela zbytečně a neoprávněně. Jeden z nejzábavnějších kousků, co znám a odjezd s ohňostrojem je topka. Jo, PS: jestli tohle „eklekticky" využívá Leoneho, tak sním vlastní sombrero. Ač má každý zábavná díla a každé má něco do sebe, mají docela jiný smysl pro humor a odlišnější asi nic ani být nemůže. ()
Galerie (28)
Zajímavosti (1)
- Hlavního padoucha En Pleina měl původně ztvárnit Klaus Kinski, ale hned první den natáčení se zranil, a tak byl vystřídán Danem Vadisem. (špaček421)
Reklama