Obsahy(1)
Jan Werich a Miroslav Horníček jako ponocný a antoušek v legendární hře Osvobozeného divadla. Unikátní záznam zachráněný v archivu České televize... Slavná hra autorské dvojice Voskovec a Werich měla premiéru v roce 1935 a hrála se s velkým diváckým ohlasem. Autoři situovali příběh do prostředí chudinské noclehárny třicátých let, kam přichází starý herec a osazenstvo si společně zahraje hru inspirovanou životem slavného francouzského básníka Francoise Villona, buřiče a fanfaróna, který svými básněmi burcoval proti vrchnosti. V padesátých letech, když Jan Werich vedl Divadlo ABC, tento divadelní text oprášil. Partnera Jiřího Voskovce Werichovi nahradil Miroslav Horníček a společné jiskření v předscénách reflektovalo současnost nadcházejících let šedesátých. Vedle kvalitního herectví – Villona hrál O. Lackovič, Kateřinu J. Adamová, purkmistra V. Trégl, Filipa L. Kostelka a další, byl angažován také Orchestr Karla Vlacha, který hrál naživo Ježkovy písně "Hej, pane králi", "Potopa", "Svět na ruby" a "Proti větru". Premiéru v režii Jána Roháče měla inscenace na divadle v roce 1957, televizní záznam v režii Miloslava Zachaty pochází z roku 1960. Tento unikátní záznam byl v archivu ČST později rozstříhán. Znovu zrekonstruován i se slavnými forbínami Jana Wericha a Miroslava Horníčka byl v roce 1998. (Česká televize)
(více)Recenze (37)
Villonovy balady mi učarovaly už dávno, proto se mi asi líbila celá hra. Nejen forbíny a vtipy pánů Horníčka a Wericha (přestože právě to na sebe poutalo většinu pozrnosti). Celá Balada z hardrů byla krásná...mladá Bohdalka, správně sobecký smích Jaroslavy Adamové, úžasný pan Trégl ("Vy jste purkmistr? Jestli vy jste purkmistr, tak já jsem kružítko :D) a také Otto Lackovič, který mi sice do role Villona nejprve vůbec neseděl, ale ve výsledku byl opravdu skvělý. ()
Tahle hra vskutku stojí především na Werichovi a forbínách, které překypují skvělými aforismy a hrátkami z češtinou, zbytek tvoří spíše takovou kulisu. Navíc Horníček působí lehce nepatřičně a proto celá inscenace vyznívá spíše jako taková "one-man show". Z dalších herců bych vyzdvihl Otto Lackoviče coby Villona. ()
Tyhle unikátní černobílé rekonstruované záznamy představení Divadla ABC jsou něco jako národní kulturní dědictví. Náš nejslavnější tvůrčí tandem Voskovec - Werich se tu reinkarnuje ve dvojici Jan Werich - Miroslav Horníček (Jiří Voskovec byl v té době již několik let v americkém exilu) a je to náhrada více než důstojná. Divadelní hra sama je v obrazech, kde nevystupuje výše zmíněná dvojice, trochu nudná (hlavně první půlhodinu nutno přetrpět), leč ve výstupech a především a autentických forbínách nově etablovaného páru jde o ryzí genialitu. Nevídaná životní moudrost, abnormální jazykový cit, ryzí humanismus (i humanitní vzdělání, jehož je obětí, jak říká v jedné narážce sám Werich) mistrů Jana Wericha i pana Horníčka. Je dobré si čas od času (hlavně pro srovnání s dneškem) tyto legendy české kultury připomenout... ()
Díla Osvobozeného divadla V+W znám jen z menších či větších úryvků. Teď snad poprvé jsem zhlédl jedno v celé své kráse, Voskovce nahradil Horníček a snad důstojně - nemám však s čím srovnávat. Představení trpí dost nerovnoměrným a roztříštěným dějem působící slepeným dojmem. Výrazněji a zábavněji působí jen forbíny hlavních přestavitelů. Ostatní mi přišlo strohé a utahané. Proto jen slabé umolousané 3 hvězdičky. A nejspíš už nemám důvod se k tomu vracet. [ PŘÍBĚH: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 2 /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Geniální hry divadla ABC v podání Wericha a Horníčka. Myslím, že všichni se shodneme, že nejlepší na tom všem jsou forbíny, no ale vlastně veškeré části, kde jsou tito dva, zbytek filmu, jak napsal například Radek99 "se musí přetrpět" ale zas tak hrozné utrpení to rozhodně není:) Tohle duo si naprosto rozumí, trochu lituju, že jsem neměla možnost vidět V+W to by byl asi teprve zážitek. Každopádně tato hra obsahuje řadu mouder a řekla bych ani ne hlášek jako spíš citátů. Mé oblíbené: "Čas si vymysleli lidi, aby věděli od kdy do kdy a co za to."..... "Život je jediná věc, kterou má člověk doživotně."..... "Jakmile chudý člověk začne mluvit o spravedlnosti, tak je zavřenej." Ale nejlepší ze všech je jednoznačně tato: "Život vždycky stál, stojí a bude stát za to, aby ho člověk dožil, ono se s ním totiž víc dělat nedá. " ()
Galerie (5)
Zajímavosti (2)
- Premiéra 31. 10. 1957, Divadlo ABC (Praha). (NinadeL)
- Společně s hrou Těžká Barbora (1960) se jedná o nejstarší filmové záznamy divadelních inscenací v archivu ČT. (sator)
Reklama