Obsahy(1)
Třídílná výpravná adaptace stejnojmenné předlohy Michaila Šolochova zachycuje nejpohnutější období ruských dějin 20. století - přerod carského Ruska k Sovětskému svazu. Ten totiž kromě politické změny přinesl především radikální zvrat v osobním životě desítek milionů lidí, neboť tradiční křesťanské hodnoty víra – rodina – půda po staletí akcentované monarchií, byly v řádu měsíců převálcovány pro mnohé zcela abstraktními a krvavě protlačovanými revolučními ideály.
Šolochov svou epopej nestaví na zjednodušující opozici nenasytných buržoů a utlačovaného proletariátu. Jeho hrdiny jsou donští kozáci, drobní zemědělci a chrabří válečníci, kteří doplatili na svou rodovou povinnost zachovávat věrnost monarchii a nakonec se ocitli v nesmyslné řeži občanské války, která zcela rozvrátila jejich odvěkou pospolitost. Dramatický zlom historických epoch je v Tichém Donu obdivuhodně naléhavě zpřítomněn v příběhu tragické lásky Grigorije Melechova a osudu jeho rodiny. Zatímco první díl nabízí pohled na tradiční život kozáctva povolaného z polí do první světové války a odehrává se v melodramatickém duchu, druhý „válečný" díl v sobě skrývá stupňovanou předzvěst pohromy, která se na kozáky snese po bolševické revoluci. Závěrečná část, v níž Grigorij ztrácí všechny opory svého dosavadního života, připomíná svou fatálností a gradací antickou tragédii.
(Seminář ruských filmů)
Recenze (13)
Doba se pohnula, hrdinové zestárli a u některých se z velké míry obrousily ostré hrany jejich postojů. Nejpatrnější to je na Grigoriji Melechovovi, ale znatelné to je i na jeho matce. Přesně opačnou cestu prošla Natalie až k tragickému konci. Velké plus má tenhle film v jedné věci, všechny ženské postavy jsou ztvárněny krásnými ženami, které jsou bytelné, zdravé, odolné s jiskrnýma očima a dlouhými silnými copy. Žádné kachektické chudinky, které pokašlávají a halí se do plédu. Jsou to ženské, které bez problémů unesou dvě vědra plná vody, navaří v kotli pro celý statek, naštípou dříví a obstarají krávy a přitom neztratí nic ze své ženskosti a půvabu. ()
jak mě předchozí 2 díly nechávaly chladným, tak ¨tento mě neskutečně dostal. Má to neuvěřitelně silnou atmosféru a film je neskutečně dobře vygradovaný. Ta chuť všeho nechat a věnovat se jen lásce, poctivé práci a přátelství je cítit v každé minutě avšak .. vše je ztraceno..... Tak krásná to na začátku byla vesnička (nebo město) a tak smutně to všechno skončilo. Ještě hodinku po konci filmu mi bylo do breku. ()
Vyvrcholenie trilógie je ozaj impozantné a tento film je zo všetkých určite najlepší. Hlavný hrdina Grigorij si uvedomuje nezmyselnosť bratovražednej vojny. Na pozadí stretov medzi bielogvardejcami a červenoarmejcami, ktorí postupne ovládajú celé Rusko, je opäť daný veľký dôraz na rodinné drámy. Láska medzi ním a dvomi ženami je opäť nosnou ideou príbehu a dramatické osudy všetkých sa naplnia do bodky. Režisér zvolil komornejší prístup než v druhej časti a dokonale to pomohlo vžiť sa do myslenia a konania postáv. Zaujímavý je aj opis drsnej reality, kedy je nekompromisne ukázaná túžba po osobnej pomste ( zastrelenie mužovho vraha ), alebo odstrelenie komunistického rečníka v dave ľudí. Okrem podobných odvážnych scén ( treba si uvedomiť, že v čase vzniku zúrila v Sovietskom zväze tvrdá boľševická ideológia ) je treba vyzdvihnúť aj neúnavnú snahu o hľadanie pravdy a osobnej zodpovednosti. A táto myšlienka je ukrytá v celej trilógii... ()
Opäť silný príbeh, no hlavne vyvrcholenie trojdielneho eposu o ťažkých časoch, strete tradícií s boľševickými myšlienkami. Je to o živote, ktorý svojho času na týchto miestach bol extrémny. Záver bol dojemný. Tento diel je akoby mixom predchádzajúcich dvoch a je skôr tragický. Čo sa týka hlavného hrdinu a jeho milovaných, tak asi najtragickejší, druhý bol skôr na obete okolo jeho milovaných a v jeho krajine. Je dosť psychologický a akoby opakom prvého nielen ohľadom vzťahov, ale aj ohľadom energie postáv, ktoré akoby stratili iskru života, kde sa už dávno z bojového elánu a odhodlania z prvého dielu prešlo únavou a dezilúziou z vojny u druhého dielu až k snahe utiecť, ako sa len dá za lepším a ľahším životom. No, po strate takmer všetkého už len k rezignovaniu a odovzdaniu sa posledným milovaným. Keď si človek uvedomí, že podstatne horšie udalosti v histórii na tie miesta ešte len udreli neskôr a keď vidí ako zruinované vzťahy, životy a krajina tu už vtedy bola, je to ozaj k plaču. Až po čase opäť so skúsenosťami aj tu zisťujem, aké to je veľké dielo. ()
Křišťálový glóbus ()
Reklama