Režie:
Raoul PeckScénář:
Raoul PeckKamera:
Eric GuichardHudba:
Bruno CoulaisHrají:
Oris Erhuero, Noah Emmerich, Debra Winger, Aïssa Maïga, Hubert Koundé, Idris Elba, Peter McRobbie, Todd Boyce, Fraser James, Carole Karemera, Jay Benedict (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Když byl 7. dubna 1994 zvolen rwandským prezidentem člen kmene Hutů, tato nádherná země se stala svědkem začátku jednoho z nejhorších zvěrstev v soudobých dějinách. Svěží zelené buše, kopce a údolí byly spolu s ulicemi, řekami a domy zaplaveny krví poté, co Hutové vyhlásili Tutsiům zuřivý boj. Během následných orgií násilí se sousedé a přátelé vraždili navzájem, někteří dokonce zabíjeli i své vlastní děti a příbuzné. Kostely přetékaly znetvořenými těly stovek tisíc Tutsiů a Hutů, nejméně 937 tisíc lidí bylo podle nedávného průzkumu rwandské vlády povražděno během masakru, který trval sto dní. Deset let po genocidě, jíž se nikdo z mezinárodních sil nepokusil zabránit, vzniklo toto strašlivé dokumentární drama. NĚKDY V DUBNU, první zásadní snímek o rwandské genocidě, se natáčel v místech, kde se krveprolití odehrálo, a klade celému světu otázku: jak se to vůbec mohlo stát? (Cinemax)
(více)Recenze (37)
Ve stínu známějího HOTEL RWANDA stojí vynikající nedoceněný film, který je svým obsahem minimálně stejně děsivý a mrazivý jako jeho známější souputník. Nepotřebuji dojemný a prokreslený příběh, abych pochopil, jak nelidské podmínky panovaly ve Rwandě po nástupu Hutů k moci - popravdě mě víc zaujal polodokumentární děj SOMETIMES IN APRIL, který se odehrává přímo v lokacích, kde došlo ke genocidě, jež probíhala za nezájmu Západu a během níž byl povražděn téměř milion lidí během neuvěřitelných tří měsíců (i Pol Potovi trvalo čtyři roky než zabil podobný počet lidí v podobně lidnaté a převážně zemědělské zemi). ()
Opravdu si nemyslím, že by se film na toto téma dal ohodnotit negativně. Nejde tu přece o osobní příběh, ale o fakta. Nicméně zrovna v tomto snímku byl osobní příběh (skutečný?), který mě neoslovil víc, než ve filmech Hotel Rwanda nebo Poslední spravedlivý. Opět oceňuji nepřehnanost v krvavých scénách plných vytékajících mozků a podobně. Takže tak ty 3,5*.... docela mi vadí to, že celou dobu jde nějak tak o malé příběhy různých lidí a ke konci je doják hlavního hrdiny (ve vší úctě), je tu snaha o nějakou vysilující emotivnost, ale vzhledem k tomu, co se děje po celou dobu filmu, vás už ten konec (sesumírování tragédie jedné rodiny) moc nevytrhne. ()
"What's the difference between 'acts of genocide' and 'genocide'?" Skvělá kontroverze mezi tím, co se děje ve Rwandě a tím jaké starosti mají světové mocnosti, s tím aby ospravedlnily jejich nezaplétání se do suverenity jiné země. Výjimečně nesledujeme velkolepý příběh jednoho spasitele ale osudy smíšené rodiny. Příběh o něco méně strhující nicméně na pozadí události, kterou nelze vymazat, na pozadí události, kterou je nutno znát a připomínat si jí. ()
Už dlouho mě žádný film tolik nezasáhl jako tento. O genocidě ve Rwandě jsem nevěděl téměř nic, ale díky tomuto filmu, jsem zjistil, co za peklo se tam odehrávalo. A to jsem ještě neviděl Hotel Rwanda, který mě ale asi tak nedostane, protože Někdy v dubnu je skvělé a navíc jsem jej viděl první. Ale rád se nechám vyvést z omylu... ()
Škoda že zapadl mezi Hotel Rwandu jen přes nižší rozpočet, který je na něm znát. I přes to působí, alespoň na mě, uvěřitelnějším dojmem než Hotel nebo Střelba na psy, která ovšem lépe zobrazuje naprostou ubohost a zbytečnost mírových misí OSN. ()
Téma genocídy vo Rwande je podaná "surovejšie" ako vo filme Hotel Rwanda. Je tu veľa odkazov a prepojení s týmto filmom i keď nie priamo odkazujúcich na konkrétne scény. Je to skutočná dráma a človek len ťažko hľadá slová, ktoré by vystihovali hrôzy týchto ťažkých dní. V tomto filme je beznádej, obyčajných ľudí. Je tu bolesť nad smrťou najbližších, nenávisť k životu ako takému ale aj túžba po prežití. Zavŕšením problematiky si treba ešte pozrieť film Shooting Dogs - Streľba na psov. ()
Víc filmů jako jsou Někdy v dubnu a Hotel Rwanda. Kdyby byla Rwanda bohatá na ropu a plyn, byla nějak geograficky či politicky zajímavá, západní svět v čele s USA, by situaci řešil okamžitě. Takhle šlo pouze o lidi. Černé, chudé a postradatelné. Celé je to velká obžaloba. Nenávist Hutů k Tutsi zavinil také bílý kolonizátor ... ()
Pro mne na stejné úrovni ne-li lepší než Hotel Rwanda ...asi je to věc každého, jak na filmy o genocidě ve Rwandě nahlíží ... Mne nejvíc dostala scéna, kdy se přeživší Tutsiové vynoří z bažin ...hodně silnej moment ... Jinak pro mne nejlepší film s touto tématikou jsou stále Shake hands with the devil a dokument Poslední spravedlivý ... ()
Zpracovává to velmi silné, smutné a zajímavé téma, ale zpracovává ho to absolutně nezajímavě až nudně. Možná někdy v budoucnu mrknu na konkurenční Hotel, ale po tomhle na to chuť moc nemám. Takhle to můžu srovnat jen se Skotským králem, který sice taky má do špičky daleko, ale byl mnohem lepší než tento snímek. ()
Oproti filmu Hotel Rwanda to ma hlavu a patu. Niesu vitazi, su len obete. Aj takto sa da pozerat na udalosti vo svete na ktore ocami nedovidime, ale vdaka globalizacii a mediam ich citime. Nechutnost niektorych zaberov sa neminula ucelu. ()
Pro utříbení souvislostí velmi přínosné a spíše popisné než přehnaně melodramatické... ()
5/10 Lepší vysvětlení historických souvislostí než v obdobném Hotelu Rwanda, ale příběh samotný podaný dost nezajímavě. ()
Další z těch cca 4 zásadních filmů , které vznikli 10 let po té obrovské vybíjené v srdci východní Afriky . ()
"Každý rok začíná v dubnu období dešťů." Po Hotelu Rwanda a Posledním spravedlivým je to pro mě třetí film s touto tématikou. Nedosahuje sice jejich kvalit, ale svým způsobem je dokázal v některých ohledech překonat a určitě by si zasloužil větší pozornost, než se mu dostává. 80%. ()
Pre mna silnejsi film ako Hotel Rwanda. Co dokaze clovek cloveku spravit. ()
Je smutné pozerať sa na to očami človeka ktorý nič podobne nezažil, každý by si mal vážiť čoho ma a kde sa narodil, tento pribeh je ako poučný tak hystoricky. Ako už niekto spomenul “smrť jedného človeka je tragédia, smrť milión ľudí je štatistika” ja hovorím ako pre koho. Dobre zdokumentovaný film ktorý ukazuje na genocidu a snaží sa ju ukázať očami jeden a viacerých postáv vo filme aby sa divák mohol vžiť do príbehu. Koniec koncov celkom slušný dramatický film s vojnovým podkresom ()
Reklama