USA,
2005, 97 min
VOD (1)
Obsahy(1)
Začalo to v roce 1928 v Kentucky… Strašlivá nákaza zvaná „Bílý mor“ si vyžádala 63 000 lidských životů. Obří sanatorium mělo izolovat nakažené jedince a poskytovat zázemí děsivým experimentům, které měly jediný cíl - nalezení účinného léku. Hluboko v základech sanatoria vybudovali šachtu, která polykala všechny zemřelé. Nejmasovější hrob na světě získal přezdívku „Tunel smrti“. V roce 1958 objevili lék a sanatorium zavřeli. Gigantický památník utrpení a bolesti měl usnout navěky. Jenže teď se probouzí… Nyní se pět dívek rozhodlo v něm přespat. Každá na jiném patře, odhodlaná o samotě přežít noc na nejděsivějším místě na světě. Tohle je jejich příběh a skutečně se stal… (oficiální text distributora)
(více)Zajímavosti (8)
- Ke konci filmu, kdy pár prchá tunelem, pronásledující postava převrhne vozík na převoz mrtvých. V dalším záběru si však lze všimnout, že vozík stojí opět na kolečkách. (Danny F.)
- Film uvádí, že hluboko v základech sanatoria vybudovali šachtu, která polykala všechny zemřelé. Ve skutečnosti šachta spojovala sanatorium s železniční tratí (ve filmu je občas slyšet projíždějící vlak) a sloužila pro účely zásobování. Když stoupla úmrtnost (odhady hovoří až o desítkách mrtvých denně) sloužila k transportu zemřelých k trati, aby lidé z okolí neviděli, jaká úmrtnost zde ve skutečnosti je. (Chufu)
- Film uvádí, že lék byl objeven v roce 1958 a že stejného roku bylo také sanatorium uzavřeno. Ve skutečnosti byl lék objeven již v roce 1943 a roku 1952 dostal jeho objevitel Nobelovu cenu za fyziologii a medicínu. Sanatorium bylo uzavřeno o 10 let později, tedy v červnu 1662. (Chufu)
- Sanatorium bylo otevřeno v roce 1910, tedy o 18 let dříve, než uvádí film. Stejně tak hlavní pětipatrová budova byla otevřena 17.10. 1926, čili o 2 roky dříve než ve filmu. (Chufu)