Režie:
Tae-gyoon KimHudba:
Tae-seong KimObsahy(2)
Ae-kyung je namyšlený frajírek a dědic, kterému jeho dědeček odkázal obrovské bohatství. Jenže dědečkova závěť bude platná pouze za splnění podmínky, že bude přeložen do Boramské střední školy v Gangwondo, kde musí odmaturovat. Po případném nedokončení studia, bude veškerý majetek věnován na charitu. Tak se Jae-kyung z pohodlného života v přepychu a luxusu stěhuje do malého městečka a nastupuje dle závěti do Boramské střední školy. Ze začátku si nemůže zvyknout na zdejší školu a veřejnost, snaží se obejít dědečkovi podmínky přes úplatky a rvačky. Jae-kyung zde však potkává milou a krásnou dívku Choi Eun-hwan (trpící Hypertrofickou kardiomyopatií), do které se zamiluje, rázem se z namyšleného a drzého sobce začíná stávat dospělý muž. Bude Choi Eun-hwan opětovat jeho lásku a podaří se jí překonat velice zákeřnou nemoc? (Káronoš)
(více)Recenze (79)
Nemá cenu nic zastírat, ten film je citově vyděračský, naštěstí, jsem na tohle zvyklý(u asijských a zejména korejských filmů s tím člověk musí počítat) a stejně jako Pirkaf to beru s nadhledem. Některé pojetí scén má své skouzlo ,stejně jako různé momenty(hlavně začátek filmu je vizuálně skvěle zpracovaný), ale celkově to má různé chyby, jako nevyvážené tempo vyprávění, scénář. Jenže hraje v tom Bin Hyeon, Yeon-hee Lee a hlavně, nevím jak je to možné, ale opět mě naprosto dostal soundtrack, podobně jako u Windstruck, tohle je jedna z nejpovedenějších složek filmu, hudba spojení hudby s obrazem. Po letech a opakovaných shlédnutích musím uznat, že jde o silný napdrůměr, nikoliv slabý, jak jsem se dříve domníval, síla filmu prostě zůstala. ()
Proč korejská romantika znamená ... budu půl filmu nekontrolovatelně brečet. Neřekla bych, že se chlapec změnil náhle. Celý film je plný náznaků, že má dobré srdce jen špatnou společnost a vše skvěle funguje. Vše není jen obyčejná romance, linka s matkou i se společnou minulostí je příjemným zpestřením. Poznávání spolužáků a první okušení manuální práce je také povedené. Jen bych pro jednou chtěla brečet radostí či jen chvilku, ale 35 minut v slzách, to už je vážně moc. Ale kdo tohle dokáže ? Je to snad specialita korejských flmů a vždy to na mě zabere. ()
Připomnělo mi to americký snímek "A walk to remember", který mám velmi ráda. Korejci si však s podobným tématem poradili (jak to samozřejmě vždycky dělají :)) po svém. A vznikl z toho romantický film, který ke konci musí nutně rozplakat každou citlivější povahu. Abych však Korejce v jejich umění tvořit silné romance jen nechválila, musím uznat, že pár věcí mi tam úplně nesedělo. Jedná se hlavně o přechod z první do druhé poloviny filmu, kde se obě půlky svou atmosférou značně liší a člověk najednou přemýšlí, kde nastal ten zlom a jak se z namyšleného frajírka mohl stát doslova z jedné scény na druhou citlivý romantický kluk. Proto nastalo mé dilema, jestli dát filmu nižší hodnocení. Krása závěrečných scén mi však přece jen pomohla se přiklonit k pěti hvězdičkám, i když to není stoprocentní. ~(4,7★)~ ()
Další celkem povedený korejský romaťák. Ale bohužel má jednu vadu, není to A moment to remember. Neubránila jsem se srovnání, určitá podoba tam je. Každopádně v tomhle milionáři mi vadilo přehrávání některých členů hereckého týmu. A ani ve mě ten film nevyvolal tolik emocí, kolik by měl. Slabší mravenčení v břiše u romantických scén, slzička vlastně taky ani nebyla. To u Moment to remember jsem si některé scény pouštěla dokola a tekly potoky slz. Šmarja, zase to srovnávání... :) Ale pořád dobrý. Korejci mají na tyhle filmy talent. ()
Dlouho před tím, než jsem viděl tento film, mi padla do rukou americká Dlouhá cesta (2002) s herečkou Mandy Moore. Avšak po shlédnutí onoho korejského filmu, jako by si oba filmy z oka vypadly. Nejspíš se nechali Korejci pro jednou inspirovat v USA a myslím, že kdo shlédl obě verze, mi dá za pravdu ,že korejská je jistě lepší. 85 % ()
Reklama