Režie:
Benito ZambranoKamera:
Jean-Claude LarrieuHrají:
Alberto Yoel, Roberto Sanmartín, Marta Calvó, Ernesto Escalona, Benito Zambrano, Yuliet Cruz, Yailene Sierra, Mayra Rodríguez, Roger Pera (více)Obsahy(1)
Dva mladí kubánští muzikanti Ruy a Tito sdílejí stejný sen: stát se slavnými a konečně vypadnout z Havany. Ruy žije s Caridad a dvěma dětmi. I když se stále ještě milují, jejich vztah, jak se zdá, směřuje ke konci. Tito je sám, bez partnerky, obývá byt společně se svou babičkou. V průběhu zkoušek a příprav na jejich první velký koncert, se dozvídají, že na Kubě jsou španělští producenti Marta a Lorenzo, kteří hledají mladé talenty. Tváří v tvář tomu, co se zdá být největší šancí jejich života stojí těžký úkol: musí dobýt „Španěly“. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (67)
U tohohle filmu se stalo něco, co se mě ještě nikdy v životě u filmu nestalo. Po dvou minutách jsem věděl že filmu dám pět hvězd. Nechápu to, ale prostě mezi mnou a tím filmem přeskočila jiskra, po prvních tónech hudby, po prvním záběru na Ruye a Tita a ta vzájmená chemie už tam opravdu zůstala až do konce. Já si tam totiž ty lidi naprosto zamiloval, všechny do jednoho. Působili upřimně a jejich otevřené srdce a svobodomyslné duše to bylo něco, z čeho jsem byl každou minutou víc a víc na měkko. Způsob jakým se k sobě chovali, jak dokázali dát najevo jeden druhýmu svoje city i když to nebylo vždycky příjemný, bylo to upřimný a šlo to od srdce a ať už to bylo sebe víc nepříjemný, po chvíli si zase dokázali podat ruce, dát pusu a usmát se na sebe, to ano, prostě mě tohle bere se vším všudy. No a pak je tu ještě jedna věc.....hudba, ta působí skvěle jak v kontextu s příběhem, tak reáliema Kuby, tak sama o sobě. Záverečný dvě skladby jsem do sebe nabral se szlním doprovodem v očích. Filmu vyčítám jedinou věc, že skončil. Viděno v rámci Challenge tour 2015 jako film číslo 3. ()
Krásny film. Za zvuku posledných dvoch piesní píšem so slzami v očiach komentár k filmu, ktorý sa mi prenikol hlboko pod kožu. K filmu, po ktorom len ťažko opíšem negatívne pocity, ktoré som z neho zo začiatku mal. Zo začiatku to totiž vyzeralo len na cca tri hviezdičky. Film sa rozbiehal pomaly, príbeh nemal spád a zdalo sa, že dramatická línia popri skvelej hudobnej vložke nebude stíhať sa naplno prejaviť. To sa však lusknutím prsta zmenilo. Príbeh sa ani nie po polhodinke divákovi otvoril tak rýchlo ako natlakovaná fľaša šampanského, a aj vzťahy priateľské a partnerské dostali adekvátny priestor. Neviem nakoľko boli herci viac od fachu hudobného, či filmového, obe úlohy však zahrali s vierohodnosťou a citom, akoby im priestor pred kamerou a mikrofónom patril už dlhé roky. Takže ja som maximálne spokojný, skvelý príbeh, jednoduchý, citlivý, citlivo natočený, hudba mala skvelý rytmus aj hĺbku a režisér to namixoval do jedného celku tak, že takmer žiadna časť nebola navyše a ani nič nechýbalo. 85%. ()
Film HUDEBNÍ i dramatický, přičemž texty skvělé kubánské hudby přímo souvisejí s dramatickou linií. Habana blues západnímu divákovi představuje v plné parádě živočišnost místní kultury i lidí, stejně jako jejich problémy a životní dilemata. V tomto smyslu se jedná o upřímný a autentický vhled do kubánské společnosti a její mentality, jež je jako jedna z posledních na světě ještě zužována totalitním režimem. ~ Habana blues se zaobírá nastíněnými tématy nenásilně, na pozadí příběhu o dvou kamarádech – muzikantech. V době příprav na jejich první velký koncert potkají španělské producenty. Chytnou šanci, která se nemusí nikdy v budoucnu opakovat, za pačesy? Nebo jim v tom brání nějaké další okolnosti? ~ Film o LÁSCE – k hudbě (jakéhokoli stylu – ve filmu zazní hip hop i metal), k bližnímu svému (ať je kdekoli na světě), k vlasti (ač je režim kritizován; mimochodem kapitalismus též), o solidaritě i síle přátelství. Navíc kvalitní filmařská práce. Doporučuju! ~ ~ Tahle země je moje / Tvoje a moje / Budu tvá ochrana / Pokud potřebuješ útěchu / Budu tvé hnízdo / Když potřebuješ cit / Nedovolím, abys na mě zapomněla / Jsem s tebou, kamkoliv jdeš / Budu tvá ochrana ()
Poslední dobou jsem viděl více hudebních filmů o různých kapelách a muzikantech a tento bych zařadil spíše mezi slušný, hodně mírný nadprůměr, jaký mě neurazil, ale vcelku ani příliš nenadchl. Jako pozoruhodný ho v rámci poznávání odlišné kultury beru určitě i díky samotnému náhledu do prostředí undergroundové i „oficiální“ hudební produkce v pořád socialistické Kubě. Ač přehlídka protestsongů s texty plnými vulgarismů a sexuálních motivů z první půlhodiny úpřimně nebyla tím, oč bych zrovna stál, ale naštestí se hudební dramaturgie filmu později změnila. Ani většinu postav, z nichž se mnozí téměř neustále na sebe vzájemně rozčilovali, jsem si příliš nezamiloval. Pozitivem, že mě Havana Blues až na pár pasáží nijak nenudilo a ze samotného prostředí a námětu dokázalo vytěžit alespoň ve vedlejších tématech pár osobitých motivů včetně váhání mezi emigrací do Evropy a poutem k rodné hroudě, mezi cestou ke slávě i zaprodaní současně nebo věrnost k svobodné duši i za cenu dalších překážek. Překážkou k 4. hvězdičce (ke které to nemělo daleko) z mé strany zůstává hlavně to, že ten zážitek, který si odnáším, nebyl navzdory svému potenciálu ani vvyvedenému finále ve jménu písní s hlubším odkazem vyloženě silný. Jednoho zhlédnutí však určitě nelituji. [70%] ()
Tenhle film by měli pouštět lidem v letadle cestou na Kubu. Člověka zde úplně podmaní ta pohodová atmosféra, výborné písničky a krásné lokace. Na druhou stranu ale člověk vidí, jak téžké je pro Kubánce v tomto režimu žít a ještě horší se z něj vymanit. Příběhově výborné, herci jsou výborní a natočeno je to parádně. A ty písničky jsem si pobrukoval ještě pár dní po shlédnutí. ()
Reklama