Kamera:
Jošiko TanakaHudba:
Satoru KósakiHrají:
Aja Hirano, Minori Čihara, Juki Macuoka, Akio Ócuka, Ken'iči Ogata, Takeši Aono, Júki Ono, Tomokazu Sugita, Tošijuki Morikawa, Júko Gotó, Mai Kadowaki (více)Epizody(14)
-
Asahina Mikuru bóken episode 00 (E01)
-
Suzumija Haruhi no júucu I (E02)
-
Suzumija Haruhi no júucu II (E03)
-
Suzumija Haruhi no taikucu (E04)
-
Suzumija Haruhi no júucu III (E05)
-
Kotó šókógun (Zenpen) (E06)
-
Misuterikku Sain (E07)
-
Kotó šókógun (Kóhen) (E08)
-
Samudei in za Rein (E09)
-
Suzumija Haruhi no júucu IV (E10)
-
Iteza no Hi (E11)
-
Raibu Araibu (E12)
-
Suzumija Haruhi no júucu V (E13)
-
Suzumija Haruhi no júucu VI (E14)
Obsahy(1)
První den prvního ročníku střední školy. Noví spolužáci se před třídou představují, vládne uvolněná atmosféra, až se slova chopí hnědovlasá sličná slečna: "Haruhi Suzumiya z Východní základní školy. Obyčejní lidé mě nezajímají. Pokud je zde nějaký mimozemšťan, cestovatel časem nebo jasnovidec, ať se ozve. To je všechno!" Smrtelně vážná tvář nenapovídá, že by žertovala, a dny následující jí dají za pravdu. Po mimozemšťanech, cestovatelích časem či jasnovidcích však ani vidu, ani slechu, přičemž ve školních klubech rádobyzaměřených na "paranormální jevy" nelze pořídit lépe. A neexistuje-li oddíl, jenž by vás naplňoval, co můžete udělat? To uvidíte v seriálu, který je adaptací prvního z osmi románů o této energické slečně. (yenn)
(více)Recenze (57)
Nádherný příběh člověka, který v obrovském světě hledá svou individualitu, něco, čím by se odlišil od milionů ostatních, protože je zoufalým prozřením, že zážitky, jež považuje za výjimečné, zažívají i všichni okolo... A zároveň doklad síly lidské vůle a odhodlání, schopnosti dosáhnout v životě toho, co si vytýčí. Jde o psychologicky nezvykle propracované anime, jež veškeré myšlenky ohromně atraktivním a přirozeným způsobem transformuje do děje popisujícího v zásadě běžný život studentů střední školy. Na jedné straně je Suzumija Haruhi poměrně typickou středoškolskou (mírně!) komediální podívanou, plnou krátkých sukýnek a poněkud trhlého humoru, na straně druhé dokáže během několika vteřin plynule navodit existenciálně neskutečně tíživou atmosféru, která seriál staví do zcela jiného světla. Jednotlivé epizody mají často úplně jiné tempo a náladu, jsou proměnlivé jako mysl dospívajícího člověka. Narazíme na detektivku, při jejímž rozmotávání se solidně zavaří mozkové závity, nebo obrovské bitvy vesmírných lodí, jiný díl zase tone v takřka bezeslovné melancholii deštivého zimního podvečera a kapitolou samou o sobě je fantastická nultá epizoda, při jejímž sledování jsem naprosto nechápal, oč jde, ale byl jsem bezmezně fascinován. Vypravěčem, postavami, kostýmy, kočkou na Jukině rameni... Téměř každý díl je unikátní, ale báječně spolu ladí a navzájem se doplňují. Společně s dějem se stejně důsledně proměňuje i audiovizuální forma jeho vyprávění, jejímž vrcholem jsou abstraktní obrazy malované po stěnách cesty do Haruhiny duše, obzvláště scéna se Stadionem, při níž pozná, jak bezvýznamnou pro svět je. Celý seriál má režisér pevně v rukách, nic z něj nevyčnívá, nic v něm nechybí. Při opakovaném zhlédnutí lze jen obdivovat, jak dobře v něm fungují všechny souvislosti a jak pečlivě hrají svou roli i zdánlivé detaily. Suzumija Haruhi no Júucu je jedním z těch uměleckých děl, s nimiž jsem se setkal, a už mě neopustila. ()
Tak nějak nemůžu najít důvod, proč je zrovna tenhle seriál tak vynášen do nebes, jasně, b´všechno tu funguje tak jak má (až na to anachrologické řazení dílů, i to by se podle mě mělo řídit nějakým pravidlem, nebo pojným prvkem, nic z toho tu nevidím a kdybych na to nekoukal v jednodenním vrhu, dovedu si představit, že by mě to štvalo), jenže všechny postavy jsou až moc figurkovité a nenabízí moc hlubšího a jsou hrozně jednopolohové, aneb ten je veselý, ta je tichá, nebo po případě ta má velké kozy a tváří se roztomile, jenže co je nejhorší je fakt, že i přes to všechno to funguje dobře, byť například naroubování mimozemsko - časocestně - psionické linky považuju za hrozně pitomé a ne moc funkční, obzvlášť když se jedná o zcela zbytečné pokusy o něco jako souboje. Znovu podotýkám, že i tak to funguje dobře (což mě popravdě docela překvapuje, když tu vlastně pořád dštím věci, které se mi nelíbili a ještě jich pár bude). Dost možná je to i tím, že hlavní ženská postava, střelená Haruhi Suzumiya mi připadá jako nejnudnější ze všech, ale což, zřejmě jenom pěstuji jiný druh úchylity, čímž se geniálním oslím můstkem dostávám k další věci, která mě docela štvala a to je někdy až moc velká podbízivost, aneb první díl vlastně nemá jiný důvod existence, než ukázat co nejvíc koz v kostýmku zajíčka, což samozřejmě nic proti anime záběrům na školačky v kostýmkách, ale... Ale stejně tomu ty čtyři musím dát, což mě vlastně docela štve, protože ono je to vážně dobře udělaný, jdu se zbičovat... ()
Už mnoho let odkládám komentář k Haruhi, protože cítím, že nedovedu slovy vyjádřit, co pro mě tento seriál znamená a jak je dokonalý. Nyní jsem se k tomu odhodlal a rovnou to vzdávám. Stále bez šance. Nejde popsat pocity, které mám, jen na něj vzpomenu. Pnutí v hrudi, lehké záchvěvy smíchu, roztáhlý úsměv se vzpomínkou na Nagato, lehký pocit zvlhčení očí vpomínaje na naprosto dokonalý film... Vytvořenou zálibu na baseball právě díky tomuto anime... Ach Haruhi :-) 98% ()
Vše, co by se o tomto seriálu dalo napsat již napsáno ať už výše nebo níže. Já jen přidám, že ono zvláštní řazení epizod mě mátlo, a já se neustále přesvědčoval, že se ve skutečně dívám na tu správnou. Potíž je v tom, že to řazení začíná už v prvním díle, takže jste hozeni v podstatě do seriálu s vytřeštěným obličejem a pokleslou čelistí. Dále bych rád napsal, že takto vyvážené hlavní postavy, potřeštěné Haruhi a vážného a realistického Kyona, jsou v anime ze školního prostředí viděny zřídka. Zatímco Haruhi vás upoutá svým excentrickým chováním, Kyon si od ní nenechá jen tak vše líbit a skvěle vše glosuje. Tady mě napadá srovnání s Love Hina, kde ten nepoměr doslova bije do očí. Vzhledem k tomu, že se na podzim chystá nová řada, neřeknu tedy Sbohem, ale Na viděnou, Sněhurko, spící krásko. Copy mě vzrušují. Pokaždé, když jsi měla cop, seknul ti tak, až to byl zločin. 100 % ()
Pri tomto seriále som najskôr vôbec nevedela o čom je. Vedela som len, že je tam strelené dievča, ktoré založí klub a je to vtipné. Takže dosť ma prekvapili niektoré postavy a tie sci-fi scény. Zatiaľ sa nesťažujem a idem len na šiestu epizódu takže nebudem robiť ukvapené závery. Ale priznávam, že prvá epizóda ma neskutočne nudila. Naopak pri 8 epizóde som sa naozaj dobre bavila. Uvidíme čo ten zvyšok, ale deviata sa skončila nádejne. Tak séria je za mnou a myslím, že by som to lepšie strávila bez toho sci-fi, ale tým nemyslím, že to bolo zlé. Haruhi bola naozaj skvelá, ale keď tam nebola bola to škoda a skôr som vyčkávala kedy sa radšej objaví. ()
Galerie (30)
Photo © Bandai Entertainment
![Suzumija Haruhi no júucu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/099/99783_c48ab1.jpg)
Zajímavosti (3)
- Epizody nejsou vysílány ve chronologickém pořadí. Vždy po skončení epizody říká v ukázce dalšího dílu Haruhi správné číslo, ale Kyon jí opravuje řečením čísla podle pořadí, v jakém proběhlo vysílání. (Agita)
- Vzorem pro střední školu, ve které se většina děje odehrávala, byla škola Hyogo Kenritsu Nishinomiya Kita, kde studoval Nagaru Tanigawa, původní tvůrce novel, seriálu i filmu. Tato škola měla problémy s fanoušky, kteří bez povolení vnikali na její pozemek. Na svých stránkách proto institut umístil varování, podle kterého budou všichni, kdo vstoupí na pozemek bez povolení, nahlášeni policii. (Agita)
- Gitara, na ktorú hrá Haruhi v 12. epizóde, je rovnaký model ako gitara, na ktorej hrá Kei (Yuu Kashii) vo filme Rinda Rinda Rinda! (2005) - Italia Mondial Classic. (Palisander)
Reklama