Režie:
Jan HřebejkKamera:
Jan MalířHrají:
Jiří Macháček, Roman Luknár, Ivan Trojan, Tatiana Dyková, Aňa Geislerová, Nataša Burger, Klára Issová, Zuzana Fialová, Jiří Menzel, Věra Křesadlová (více)Obsahy(1)
Bývalé spolužáky z gymnázia zavál život každého jinam. Jirka je majitelem galerie a jeho žena Vanda vede cukrárnu. Ivan je ambasador v Itálii a je ženatý s nenápadnou Johankou. Roman je gynekolog a manžel zdánlivě ušlápnuté Anny, která ráda peče dorty s medvídkem. Postupně se ukazuje, že každý před ostatními něco tají. Například Vandina plachá sestra Ema by chtěla dítě, ale bojí se navázat vztah, a tak přemlouvá nejprve Jirku a poté Romana. Slovenka Jutka udržuje několik let milenecký poměr s Romanem a má s ním dceru Natálku. Situace se vyhrotí, když navštíví Annu a vyjde najevo, že jim oběma Roman osm let lhal. Obě ženy ho vyhodí a totéž vzápětí potká i Jirku. Zdá se, že jen Ivan je v pohodě, i když zjistí, že jeho děti nejsou jeho, ale řidiče limuzíny Dina. Mrzí ho však, že mu to nikdo z přátel neřekl. Když partnerské krize vyvrcholí, ukáže se, že silnější a odolnější jsou v krizových situacích ženy. (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (612)
První hodina je slušná. Zbývajících 40 minut mi ale bylo úplně výfuk, jak kdo dopadne. Od takového hereckého ansámblu (Trojan, Vilhelmová, Geislerová, Issová, Menzel) jsem přece jen čekal něco mnohem lepšího. Třetí hvězdu dávám právě za Trojana a Issovou. A jestli tohle fakt Hřebejk přirovnal k Americké kráse, tak zcela ztratil soudnost! ()
Medvídek ctí poslání Hřebejka coby režiséra lidu. Projevuje se to scénářem, který je zkomolený z bulváru (nevěry, lhaní, rozepře), z převodu skandálů celebrit do filmu (Vilhelmová, Geislerová) a z podivné nedějovosti – film nemá začátek, staví výhradně na postavách, a přibližuje se tím sitcomu spíše než tragikomedii. Tím pádem (díky neexistenci souvislého příběhu) dostáváme řadu informací o postavách skrz různé pomocné techniky, ne skrz jednání těchto postav. Což by nevadilo, ale je to přece jen, podobně jako voiceover, berle invalidů. ____ Zajímavé je, že zatímco v romantických filmech hlavní hrdinové v první půli živoří a v druhé nacházejí štěstí a lásku (přičemž u vedlejších postav je tomu obráceně – na to tom je ten koncept založen), tak v Medvídkovi je obdobný up / down koncept rovněž, ale je naražený na emancipační kopyto. To jest, muži s postupem děje směřují do sraček, zatímco ženy podnikají, osamostatňují se a přeorientovávají se na vibrátory. ____ A ano, dlužno přiznat k dobru Hřebejka, místy můžeme hovořit o parametrech woody-allenovských. ()
Problém s tímhle filmu u mě rozhodně není v tom, že jsem skoro o generaci mladší než jeho představitelé. Problém je v tom, že jsem nebyla schopná s jedinou postavou sympatizovat, nenašla jsem v příběhové linii žádný hlubší smysl ani nějaký silnějsí motiv a celé to působilo velmi rozklíženým dojmem. Párkrát jsem se pousmála, několikrát jsem si řekla, že Ivan Trojan je opravdu dobrý herec a že Jirka Macháček ještě nikdy nepůsobil tak příjemně civilně a pobavila se u scény rozhovoru mezi Jiřím Menzelem a Věrou Křesadlovou, ale to je asi tak všechno... 50%. ()
Hrebejk už točí jeden film za druhým, čo má za následok ich vzájomné splývanie a jemné brblanie kritiky a publika nad mierne klesajúcou kvalitou jeho diela. Z Medvídka si po dvoch rokoch nepamätám zhola nič, zato z Pelíškov, Pupenda a Musíme si pomáhat množstvo scén. Stále rovnakí herci, "tragikomedie ze současnosti", a to nemyslím Hrebejka samého o sebe, ale všeobecný problém, kde splývajú aj jednotlivé diela rôznych autorov. Ak už medveď, tak slovenský Macko uško. ()
Ach jo, tak další český film, který se nepovedl. Zoufale jsem každou minutou očekával, až se začne na plátně něco dít, bohužel se tak nestalo a můžu klidně říci, že jsem tak nudnou a nezábavnou podívanou nečekal. Herecké obsazení je sice fajn, ale co je to platný, když ostatní nestojí za řeč. Pro mě dost náročná jednohubka, u které jsem byl nucen podat takový výkon, abych film vydržel do útrpného konce... Mé hodnocení 1 hvězdička… ()
Galerie (42)
Zajímavosti (14)
- Scény z kostela se točily v Břevnovském klášteře v Praze. (Taoworld)
- Roman Luknár (Roman), Slovák, žijící v Maďarsku, vzpomínal na své první (hlasové) setkání s režisérem Janem Hřebejkem: "Zazvonil mi telefon a v něm se ozvalo: 'Dobrý den, já jsem Honza Hřebejk, já jsem na vás dostal číslo od asistenta režie Ládi Ondráčka a já bych byl moc rád, kdybyste si na mě udělal někdy chvilku času a sešel se se mnou.' Já jsem mu řekl: 'Hele, podle hlasu nebudeš starší, než jsem já, tak poď, budeme si tykat a ještě jednou mi řekni, kdo jsi?' - 'Já jsem Honza Hřebejk.' - 'To je fajn, Honzo, a už jsi někdy něco natočil?' Na druhém konci bylo slyšet dlouhé kuckání a pak se ozvalo: 'Ježišmarjá, ty vole, tohle mi ještě nikdo nikdy neřekl!' Tak mu povídám: 'Promiň, ale když jsem z Československa odcházel, tak nemám pocit, že byl měl natočený nějaký film, a tam, kde žiju, tam se o tobě moc nepíše, takže promiň, ale já o tobě fakt vůbec nic nevím.' Hned mi poslal všechny svoje filmy, a tak vzniklo naše přátelství. (...) Setkání s Honzou beru jako dáreček. Ne v tom smyslu, že můžu pracovat s režisérem, který dělá jedny z nejlepších filmů v Československu, ale v tom smyslu, že mě vzal do party lidí, tkeré má okolo sebe, a že mi umožnil prožít s ním těch dvakrát šest nebo osm týdnů. Každá ráno mám příjemné lechtání v žaludku, co všechno mě dnes na place čeká, co se zase bude dít? Nikdy to úplně přesně nevím a vždycky si to náramně užiju. Tahle si představuju svůj život - žit si, jak žiju, a jednou za čas udělat film s Honzou Hřebejkem. Ale i kdyby mělo zůstat u těch dvou filmů, které jsme spolu natočili, u Krásky a Medvídka, tak mu hrozně děkuju." (NIRO)
- Medvídkový dort, který peče Anna (Anna Geislerová), se ve filmu objeví třikrát rozkrojený, korpus je však pokaždé jiný. (Terva)
Reklama