Režie:
Dae-seung KimScénář:
Min-seok JangKamera:
Mo-gae LeeHudba:
Yeong-wook JoHrají:
Ji-tae Yoo, Ji-soo Kim, Ji-won Eom, Cheol-min Park, In-gi Jeong, Yong-jik Lee, Jong-won Choi, Ki-cheon Kim, Yeong-soon Son, Kyeong-ran Kim, Seung-tae ParkObsahy(1)
Mladý vystudovaný právník Hyun-woo je šťastně zamilovaný. Se svou přítelkyní Min-joo plánují svatbu. Bohužel Min-joo tragicky zahyne, když se nešťastnou náhodou zřítí nákupní středisko. O několik let později se k mladíkovi dostane deník, který napsala jeho snoubenka. Je zde popsána jejich svatební cesta. Hyun-woo se rozhodne tuto cestu podniknout sám. Narazí však na dívku Se-jin, která má naplánovanou stejnou trasu. (-Rastaman-)
(více)Recenze (14)
Film pěkně natočený (zvláště venkovské scény) s kvalitní obsazením (Eom Ji-won a Yoo Ji-tae), ale to je asi tak vše, příběh mě tedy moc nezaujal, nechalo mě to naprosto klidným a dávám za pravdu uživateli Brandon, ten to vystihl přesně. Jediné, co se mi líbilo byla scéna před koncem v kavárně, jinak nic moc. Je to škoda, docela jsem se na tohle těšil, ale ouha. Navíc Kim Ji-su je mi nesympatická. Za mě 45% ()
Po všech těch asijských romancích, co už jsem viděl, jsem si říkal, že už mě nepřekvapí a nedostanou do kolen.. a zase se jim to povedlo.. Nádherný příběh o lásce a ztrátě, o vzpomínkách a cestě, která svedla dohromady dva lidi osudově poznamenané stejnou tragickou událostí. Tak jemné, křehké, tak dojemné a přece tak civilní, tak nepodobné ničemu z těch křečovitých hollywoodských cajdáků.. ()
Na korejských filmech obdivuji umění balancovat na pomezí mistrovského podání silného příběhu plného extatických emocí a citobolného kýče, který se pokouší diváka jen vydírat. Bohužel, Dae-seung Kim to s Gaeullo přepískl, nádherné scenérie jsou ve stínu nechutně přeslazených keců a prázdného příběhu. Vzpomněl jsem si na nedávno shlédnutý obdobný P.S. Miluji Tě. Nesrovnatelné zážitky. ()
Jestli si něco v tomto snímku zaslouží obdiv, pak jsou to opravdu nádherné (nejen) přírodní scenérie, zejména ty podzimní jsou vysloveně pastva pro oči. Jelikož jsem před zhlédnutím nečetl obsah, dosti mne zaskočil zlom v průběhu filmu, ale to jeho kvalitě nijak neubližuje, půbavná děvčata nechybí, hezky se zde mixuje romantika, drama a nádhernou přírodou i překrásnými chrámy podpořená poetika, hudba k tomu skvěle sedí, takže ač to může znít trošku paradoxně, i přes kruté hlavní téma pro mne tento snímek působil jako balzám na duši. ()
Snímek je sice v dosti ponurém duchu, dávající na odiv tu trochu lásky, co v něm ještě zůstala. Zároveň ale i ukazuje, jak se vyrovnat s nepřízní osudu. A co se všechno může stát, vydá-li se člověk na již zmapovanou cestu, která dopadne jinak, než sám předpokládal. Co to je vlastně definice náhody, jak funguje podstata děje ve filmech, proč je to tak poutavé, vzbuzuje v divákovi ten správný pocit mrazení a nechává jej u obrazovky, dokud nepadne poslední klapka? To je právě to, oč tu běží. Díky tomu jde fakt o neuvěřitelně komplexně vyprávěný film, byť možná komornějšího rázu. Jeho soustředěnost na flashbacky dává vzpomenout na o něco starší Slzy lásky na konci světa, tím se to začíná prolínat metaforami a výsledné finále nemůže zklamat. A jak jsem z toho byl poté konsternován a šokován. A to mi prvně činilo potíže se na to dále dívat. Zejména k výhradám příběhu a ztrácení se v některých postavách. Pak mi nicméně došlo, že je nutné ty dvě sympatické ženy nějak odlišit a soustředit se na jejich rozdílný účes. Tím to bylo rázem o poznání snazší. Nádherné lokace, vykreslení beznaděje. Jen tak si bloumat, být zahleděn do sebe, nic a nikoho nevnímat. Koneckonců, tohle by poznamenalo asi každého. Zase jednou film, kterému se to povedlo. Mě dojmout, dát i závěrečné titulky, poslechnout si tu úchvatnou melodii. O další můj oblíbený počin z Asie v profilu navíc. Tyckinovi děkuji. ()
Reklama