Režie:
Geun-shik JoKamera:
Hyeong-deok LeeObsahy(1)
Mladá scénáristka Lee Su-jin zajistí pro televizi speciálního hosta, aby si udržela své pracovní místo. Je jím proslulý profesor Yoon Suk-young, který touží znovu spatřit svou mládeneckou lásku Jung-in. Příběh se vrací do roku 1969, kdy Suk-young odjíždí v rámci letní studentské brigády do skromné vesničky, kde pozná plachou knihovnici Jung-in. Postupem času se z jejich přátelství vyklube pravá láska, která je však vystavena těžkým zkouškám v bouřlivé politické době. (Káronoš)
(více)Recenze (35)
" Kedˇ som bola iskrička, narástli mi prsíčka. Kedˇ som bola pionierka, zväčšila sa mi dierka. Teraz som už zväzáčka, júj, to bude jebačka ! " No, a nebola! A v takýchto filmoch ani nebude! Ale aspoň som pochopil, prečo v Korei kedˇ prší, plačú kamene. Lebo sa tam točia takéto filmy ! ()
Všetky tie rozhovory, stretnutia a vôbec všetko to medzi Suk-youngom a Jung-in malo neskutočné čaro. Celý čas si vás tí Kórejci pripravujú, a potom to za poslednú štvrťhodinu na vás vybalia. Do toho tá nádherná muzika, zaujímavé prostredie, parádny song a výborní herci v hlavných rolách ... Byeong-heon Lee ma naozaj bavil. ()
Takmer celý film bola jedna veľká, romantická pohoda. Opäť mi síce chvíľu trvalo, kým sa mi v hlave utriaslo kto je kto, ale potom som si začal užívať až opojne jednoduché dialógy medzi oboma zaľúbencami ako aj ich prirodzené, sympatické vyžarovanie. No posledných pár minút bolo hrozných, skoro celé to čaro sa po emotívnej stránke vytratilo. Na mňa až príliš nátlakové a patetické. Navyše som nepochopil nezmyselné jednanie postáv, hlavne tej peknej dievčinky, ktorá dala chlapíkovi, čo ju naozaj priam až osudovo ľúbil, kopačky (dôvod nerozumný a gýčovitý), a radšej išla polievať akýsi strom. To mi akosi rozum nepobral. Film vyzeral na päť hviezd, no takto to stačí ledva na ten nadpriemer. Koniec proste mnohé pokazil. 70/100 ()
Mně někdy stačí málo a hned si v souvislosti s nějakým filmem na něco vzpomenu a tady to byla po chvilce jedna známá písnička, kterou všichni znají a začíná slovy: "Rozvíjej se poupátko, nejkrásnější z květů, od rána až do noci budeš vonět světu. Láska jako květina...............Přesně tak na mě působil rozvíjející se vztah Suk-younga a Gung-in. Vše tak krásně a pomalu plynulo a kdyby nebylo těch krutých okolností, tak všechno skončí úplně jinak, ale v té době bylo všechno jinak a bylo zoufalé vidět rozhodovat se oba dva nad svým dalším osudem. Emocionálně silný byl hlavně závěr, ale jak jinak to mohlo dopadnout, nota bene v korejské režii. Mít tak kouzelný proutek a všechny tyhle nesmyslné politické techtle mechtle začarovat.........ale to je jen pouhý sen. Díky PetřePane za ten nádherný song. ()
Ak máte chuť na čistokrvnú dojemnú romantiku, namiešajte si juhokórejské prísady, ochutnajte a .... vyletíte do neba. Áno, toto najlepšie vystihuje Kórejcov. Pri ich ideovom vyznení snímky sa cítim, akoby som sa vznášala niekde medzi nebom a zemou, nikto iný nemá dar vyžmýkať z námetu toľko úprimných emócií, pričom sa vôbec nepovažujem za citovo vydieranú. Ústrední herci sú po hrdinoch z Moment to remember druhým najväčším duom, s akým som sa u Kórejčanoch stretla - ani si nemuseli hovoriť večné slová lásky či opakovať ich do nemoty, aby ich vzájomné pohľady nevystihovali to najdôležitejšie. Nádherné prostredie nenápadnej dedinky, magická hudba, každodenný stret dvoch ľudí, medzi ktorými to bytostne iskrí a aj tá emocionálne vypiplaná a najdôležitejšia scéna vo väznici, ktorá ma totálne odrovnala. S Moment to remember najpôsobivejšia Kórea. Jedným slovom: prekrásne. ()
Reklama