Režie:
Raj KapoorScénář:
Khwaja Ahmad AbbasKamera:
Radhu KarmakarHrají:
Raj Kapoor, Nargis, Nadira, Nemo, Lalita Pawar, Nana Palsikar, Randhir Kapoor, Prithviraj KapoorObsahy(1)
Bitva mezi ctností a hříchem a alegorie o rozhodování mezi nimi, jimiž jsou vystaveni čerstvě svobodní občané nezávislé Indie. Film legendárního filmaře Raje Kapoora, který též ztvárnil chaplinovsky laděnou hlavní roli muže, jenž přichází do Bombaje 50. let s čistým svědomím a poctivými úmysly, aby postupně zjistil, jak těžké je ve společnosti plné podvodu, lží a přetvářky obstát. Roli jeho partnerky, podobně smýšlející Vidyi, ztvárnila slavná Nargis. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (3)
Kultovní filmová legenda na kterou jsem se těšil. A výsledek? Popravdě jsem malinko zklamán. Mohl za to sám Raj (R. Kapoor), o kterém si rozhodně nemyslím, že byl charakterově čistým prosťáčkem, kterého zkazil až svět boháčů. Raj totiž vykazoval jasné znaky vyčůranosti již při vstupu do „hříšné“ Bombaje, takže smůla. Ta čistá bytost byla Vidya (Nargis). Boháči byli patřičně prohnilí. A chudí byli prostě chudí s různými charaktery. Chudoba sama o sobě spravedlivce nevytváří a toto jednostranné pojetí dobra a zla nemusím. Závěr byl VELMI!!! nereálný. R. K., N. a řádně úlisná Nadira hráli na výbornou. Hudba parádní a písně „Mera Joota Hai Japani“, „Pyar Hua Iqrar Hua“ a „Ramaiya Vastavaiya“ to potvrzují. Čtyři hvězdy. ()
Značný ohlas filmů Raje Kapoora (zasáhly mimo jiné Čínu, Sovětský svaz, Turecko, Rumunsko, Izrael či Bulharsko a promítaly se i v Československu) pravděpodobně vycházel z toho, že slavný herec a režisér uměl zkombinovat řemeslnou kvalitu s masovou atraktivitou. Zatímco první zmíněná složka ve Shree 420 i po mnoha letech funguje stále velmi dobře, dá druhá už se návykům současného diváka občas vzpírá. Vždycky když chce člověk zatleskat zajímavým filmařským nápadům, vizuálně působivým kompozicím a důmyslnému expresivními svícení (díky němuž vůbec nevadí, že se celý snímek točil v ateliéru mezi docela jednoduchými kulisami), tak mu do jeho nadšení vstoupí všeprostupující naivita a exaltovanost. Kdepak, v Kapoorově světě není místo pro subtilnost a černobílý zdaleka není jen obraz - kontrast mezi srdečnou, bezelstnou chudinou a zlotřilou, zkaženou, ba i nechutně nabubřelou a podlou smetánkou je natolik ostrý, že by jím šla řezat ocel. A jak demonstrovat, že se hrdina sám propadá do tenat hamižnosti a dekadence? No přeci scénou, v které se vrací namol opilý z večírku a rozkošnicky se přehrabuje v kupách bankovek! Všechny tyhle problémy ale opravdu plynou jen z nezvyku na určité formy filmové expresivity - poté, co si člověk na melodramatické vyjadřování některých starších filmů trochu navykne, musí uznat, že Shree 420 v rámci své poetické tradice patří do první ligy. ()
Jeden z filmů, který se směle může označit jako umělecké dílo, aniž by byl umělecký. Ve skutečnosti je ve svém hindustani dil velice prostý, upřímný a dojemný. Příběh mi trochu připomínal film Awaara, tím více že hlavní hrdina a hrdinka jsou opět Raj Kapoor a Nargis, ale přesto díky jejich hereckému umu je docela jiný. Oba tito skvělí, skvělí herci se vzájemně úžasně doplňovali. Nicméně Raj Kapoor herec je pořád trochu menší génius než Raj Kapoor režisér. Film má díky zajímavým kamerovým úhlům, psychologickým a jiným efektům nadčasovost a klidně by mohl být prezentován v naprosto nezměněné podobě i dnes. ()