Režie:
Alexandre JardinKamera:
Jean-Yves Le MenerHudba:
Nicolas JorelleHrají:
Sophie Marceau, Vincent Perez, Marine Delterme, Bruno Todeschini, Arielle Sémenoff, Micheline Presle, Thierry Lhermitte, Gérard Séty, Mathilde Vitry (více)Obsahy(1)
Když Alexandre náhodou potkal v domě svých společných příbuzných krásnou Fanfan, velmi rychle pochopil, že tahle nepředvídatelná vitální dívka prahnoucí po životě, je jeho životní láskou. Že je jedinečná a přitom jakoby byla všemi ženami, po kterých kdy toužil. Ačkoli cítí, že přitažlivost je vzájemná, nemá odvahu podvést nebo dokonce opustit Lauru, se kterou už dlouho žije poklidným životem, který se nenápadně stal nudnou rutinou. Touží totiž po stálosti a má panickou hrůzu z toho, že by jednal stejně jako jeho přelétavá matka. Současně se však nedokáže vzdát blízkosti Fanfan a proto se rozhodne udržet si dívčino přátelství za každou cenu, ale ovládnout přitom touhu, která ho spaluje. Když bylo Fanfan patnáct, vzala si její sestra, dvojče, život. Od té chvíle žila za dva. A teď našla Alexandra, ale ať se snaží sebevíc, zdá se, že jeho rozhodnutí nedokáže nic zvrátit. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (25)
Ve Veselých velikonocích mne Sophie okouzlila, u Fanfan a jejího tance jsem zjistil, že jsem se do ní zcela zamiloval jako Alexandre... Úžasná romantická záležitost, místy dost dusná (krémování opalujících se Sophiiných zad atd..). Velmi okouzlující ! Skvostný byl Sophiin tanec po vylezení z vany ! Dávám tři lahvičky parfémů* * * ()
Romantických filmů nám filmaři servírují nesčetně, ovšem tento si divák zapamatuje tím, co se hned tak nevidí. Má perfektní zrcadlovou scénu. Dva byty od sebe odděluje zrcadlo, přičemž jeden zamilovaný človíček v jednom bytě sleduje nepokrytě toho druhého, svůj rádoby protějšek, souseda, který nic netuší. Tahle scéna tak nějak táhne celý film, který je zpočátku nic moc, ale na závěr se citlivým duším zcela určitě bude hodit i kapesník :-) 60 % ()
Fyzická láska sucks aneb Sophiina Fanfan > Perezův Fanfan. --- Vskutku netradiční, zpočátku zasněná, pak spíš do smutna laděná romance s nevinnym šmírákem, co mi drtivou většinu stopáže připomínal Haydena Christensena, a rozkošně klející mrškou v hlavních rolích; potažmo s Thierrym Lhermittem v roli tak moc vedlejší, že by ho jeden snad ani nezpozoroval. :)) Sophiin rozpustilej taneček rozhodně musí patřit ke klenotum francouzský kinematografie. A k vytknutí tu mám snad jen lehce "telenovelí" podání dramatických scén. ()
Poněkud pozapomenutý a utajený klenot francouzského romantického filmu. Kdo je fandou tohoto žánru neměl by si tento film nechat ujít. Sophie hraje osudovou ženu v životě mladého muže příliš znuděného svojí přítelkyní a její rodinou. Hledá něco jiného, utajenou známost ale zároveň nechce být nevěrný svojí přítelkyni, tak se se Sophií stýká ale rozhodne se, že se jí nikdy nedotkne, že vše se bude odehrávat pouze v rovině čisté metafyzické lásky. Na konci filmu hraje důležitou roli celostěnové zrcadlo, jaké mívají tanečníci v tělocvičnách. Což je vůbec jeden z nejlepších voyaerských příběhů. V příběhu lze najít vliv Polanského Hořkého měsíce, což pro mě není nejlepší vizitka,ale paralela na erotičnost tohoto filmu je tu znatelná. ()
Všechno se divák dozví až na konci filmu. Celkově film působí spíchlý horkou jehlou. Vykreslení postav je takové jednoduché a zamilování na první pohled je naivní. To, že si člověk rodiče nevybere a často je traumatizován debilní výchovou, není nic nového. A zrovna toho tématu není filmový průmysl ještě přesycen. Na filmu mě strašně znechutily filmové triky, které neměly vůbec žádný význam a působily lacině. A ty úvodní titulky? Hnus! ()
Reklama