Režie:
Ivan VyrypajevScénář:
Ivan VyrypajevKamera:
Andrej NajďonovHudba:
Ajdar GajnullinHrají:
Alexandr Šejn, Maxim Ušakov, Michail Okuněv, Polina Agurejeva, Jaroslavna Serova, Jevgenija Dmitrijeva, Jegor Golovenkin, Rustem Juskajev, Alexandr Vdovin (více)Obsahy(1)
Příběh spontánního vzplanutí a tragického vyústění lásky muže a ženy je zasazen do vyprahlé bezbřehé stepi, proťaté majestátním tokem Donu. Živel krásné a nehostinné přírody jako by předznamenal situaci a osud milenců, zaskočených nenadálou a prudkou vášní. S ní si neví rady jak vdaná mladá matka ze samoty, tak mladý muž, vědomý si jen svého oslnění a bezměrné touhy. Milenci se stanou zajatci svého podvědomého puzení, aniž tuší, jak je zušlechtit citem, jak uspořádat svůj vztah. Nepřipouštějí si ani zásah toho třetího, ženina manžela, který před klidnou rozvahou dá rovněž přednost brutální živelné pohnutce. Film, označovaný v Rusku za nejodvážnější dílo roku, upoutá nevšedním vizuálním a hudebním pojetím až anticky klenuté tragédie. Proslulý divadelní režisér nerespektuje běžné filmové postupy a zavedené žánrové konvence, ale invenčně razí vlastní pojetí magické řeči filmu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (13)
Vyrypajev netočí film, on doslova maluje překrásné lyrické obrazy, které nádherná hudební složka povyšuje na takřka transcendentální zážitek. Nekonečné pláně ruské stepi, smysly neuchopitelná a rozumem nepochopitelná krátká euforická láska a krutá daň za ni - toť originální ruský film, kterému sice k dokonalosti ještě něco chybí, avšak i přesto dokáže divákovu mysl na chvíli přenést do jiné dimenze. ()
Hudba kralující fantastickým obrazům podtržených nádhernou optikou pudové a iracionální romance uprostřed ničeho. Emotivní bomba přeplněná jednoduchou poetikou útěku a chvilkové svobody, která zaplní mysl víc než myšlenky na zraněnou dceru, se pro mě stala jednoznačně nejlepším zážitkem z MFFKV a naprosto mě rozdrtila. Něco takového, film s absolutní nadvládou smyslových požitků vyvolávajících větší euforii než jakákoliv objevná myšlenka, jsem vždycky chtěla vidět. ()
Ruská optika opět jasně naznačuje, kdo je v kinematografii mistrem kamery a vizuálního zpracování. Ovšem komplexně to hraničí s jakousi filmovou masturbací, byť ve svém dlouhém intelektuálním kabátě tvoří jakousi stravitelnou, krátkou a působivou podivanou a zvýrazňuje či prohlubuje tak odkaz a kult Andreje Tarkovského... ()
Naprostý souhlas se všemi komentáři, které vychvalují lyrickou obraznost snímku. Nicméně při šíři ruské duše režisér zapomněl, že film není jen sledem obrazů, ale více či méně kompaktním celkem. Některé obrazy jsou až úchvatné (záběr na dva domy a mezi nimi utíkající ženy...), ale pokud si zachováte odstup (což při typicky rusky vyhrocené emocionalitě není pro evropského diváka problém), samoúčelnost na Vás z plátna jen srší! Ivan Bunin by o příběhu Euforie napsal strhující povídku, ale měla by tak dva a půl stránky. ()
Mě se film líbil moc moc....jen po asi dvou týdnech jsem shlédnul film Days of heaven od Terence Mallicka - a našel jsem několik mnoho společných prvků jako je oheň, širá pole či louky, řeka .... troufám si říct, že Eyforiya je remake (ne však úplně 100%) - což nic neubírá na kvalitě obrazů které nabízí ()
Galerie (30)
Photo © The Match Factory
![Euforie - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/028/159028257_004dd7.jpg)
Reklama