Režie:
Ivan BalaďaKamera:
Richard KrivdaHudba:
Jiří StivínHrají:
Iveta Kožková, Ján Sedal, Anna Kubeková, Pavol Mikulík, Ján Jasenský, Klára Roštárová, Eva Řepíková, Steva Maršálek, Ladislav Straka, Jindra Janoušková, Anna Bauerová, Vlasta Mecnarowská (více)Obsahy(1)
Aký je osud rodín s telesne postihnutými deťmi? Koľko sily, trpezlivej lásky a obetavosti je im treba venovať, aby rodičia zvládli tento ťažký, údel, "prekážkový beh na dlhé trate"...? Majú právo na vlastné šťastie, na vybočenie zo stereotypu povinosti? Ak áno, do akej miery, aby neubližovali svojim deťom? Tieto otázky v nás vyvoláva dojímavo ľudský príbeh tretiaka Ondreja Smeja, ktorý sa po obrne nedokáže sám bez pomoci pohybovať. Inšpirovaný vlastnými skúsenosťami napísal autor, režisér a pesničkár Juraj Bindzár námet aj scenár (spolu s Martinom Porubjakom) televízneho filmu Oči plné snehu. Ozajstné teplo domova cíti malý Ondrej (J. Schvarz), viac u starých rodičov na chalupe. Narušené manželstvo rodičov sa prejavuje hádkami a nevraživosťou. Mäkký, prispôsobivý Šaňo (J. Sedal) a energická, frustrovaná Oľga (Y. Kožková) sa už nevedia zhodnúť na ničom, preto neprekvapí, že si obaja nájdu nových partnerov, aby unikli domácemu stresu. Nešťastná Oľga nájde útechu v náruči svojej bývalej študentskej lásky (P. Mikulík), starostlivý Šaňo zaujme študentku Martu (A. Kubeková) svojím tichým vzťahom s postihnutým synom nielen ako "zber materiálu" pre diplomovú prácu, ale aj ako muž. A keď je Ondrejko odoslaný na liečenie, rozhoria sa nové citové väzby naplno - najmä, keď treba vyriešiť problém kde, ako, s kým stráviť Vianoce. Chlapec zatiaľ robí v sanatóriu očividné pokroky, dokáže sa za pomoci barlí pomaly pohybovať... Film o tom, že život bolí, nakrútil nesentimentálne, a pritom sugestívne v roku 1983 významný režisér Ivan Balaďa. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (4)
Moc hezký film, po jehož zhlédnutí jsem měla oči plné slz... ()
Pre mňa to bolo dosť depresívne a smutné keď som to pozeral ako chlapec po revolúcii. Dnes to ide v telke. Teším sa na správnu 80s atmosféru. ()
Z tohto filmu som bol dosť zmätený. Mohol to byť príbeh o rodičoch s postihnutým dieťaťom, a pritom to boli akoby dva filmy. Jeden o deťoch a druhý o rodičoch, ktorí si riešia svoje partnerské problémy, kým dieťa majú niekde odložené. Aj keď si naňho spomenú, tak len v najnevhodnejšej chvíli. Vyvrcholí to až do veľmi depresívnych scén a jednej z najsmutnejších filmových scén, keď hendikepované deti nacvičia divadlo a skončia pred prázdnym hľadiskom. Film mohol byť oveľa lepší a tri hviezdy sú len za deti a ich snahu, ktorú vynaložili pre tento film. –––– Prečo ja nemôžem mať normálny život? Prečo nemôžem byť šťastná ako ostatní? ()
V hlavnej detskej úlohe Jozef Schwarcz (nie ako je uvedené Josef Schwarz, nar. 1915) ()
Zajímavosti (1)
- Film bol vyrobený za spolupráce lekárov, sociálnych pracovníkov a detí z Detskej liečebne pohybových porúch Luže-Košumberk a z Ústavu sociálnej starostlivosti pre telesne postihnutú mládež v Bratislave (Autogram)
Reklama