Režie:
Nicolas Winding RefnScénář:
Nicolas Winding RefnKamera:
Morten SøborgHudba:
Peter PeterHrají:
Zlatko Burić, Slavko Labovic, Ramadan Huseini, Marinela Dekic, Kurt Nielsen, Levino Jensen, Ilyas Agac, Marek MagiereckiVOD (2)
Obsahy(2)
Organizovaný zločin s lidskou tváří. Syrový pohled do kodaňského podsvětí od proslulého dánského režiséra Nicolase Windinga Refna. Nicolas Winding Refn zakončuje svou trilogii o kodaňském podsvětí mrazivým portrétem stárnoucího gangsterského kápa Mila. V předchozích dílech byl tento srbský kmotr jen vedlejší postavou v příbězích dánských kšeftujících dealerů a zlodějíčků bezmocně se potácejících za hranou zákona. Když vše klapalo, jak mělo, byl Milo bodrým přátelským kumpánem, ale pokud měl pocit, že ho někdo chce podrazit, nebo bylo potřeba zatlačit na dlužníka, jeho žoviálnost a familiárnosti ustoupily nelítostným erupcím účelové brutality. Tentokrát se s tímto králem podsvětí, který zásobuje Kodaň drogami, setkáváme na sezení anonymních narkomanů. Milo chce přestat brát, protože pak nemá čistou hlavu na důležitější věci. Zrovna organizuje pohoštění na svatební hostinu své milované dcery, ale současně řeší i zpackanou zásilku drog. Také coby stárnoucí veterán stojí proti ambiciózním mlaďochům, ze kterých mohou být noví výhodní spojenci, ale současně i nežádoucí konkurence. Milo se snaží si v nové době udržet postavení, a tak zkouší nové věci, jenže starého psa prostě novým kouskům nenaučíš.
Režisér opět spřádá nelichotivý obraz podsvětí, prostý obvyklých mýtů a glorifikace nejen hollywoodských gangsterek. Také tentokráte přistupuje ke světu periferních podniků a umolousaných lemplů s empatickým zájem, přičemž ale v závislosti na hlavní postavě se mění atmosféra i pojetí snímku. Po vypjatě existenčním prvním dílu a jeho oidipovsky tragickém pokračování Refn trilogii uzavřel znepokojujícím portrétem krále podsvětí, který nehledá cestu ven, ani nesní o jiné budoucnosti, ale jenž je největší rybou v rybníce právě proto, že je ve svém živlu. Mít na rukou krev je pro něj stejně každodenní záležitostí, jako kuchtit tradiční lahůdky na svatební hostinu. Cenou za jeho postavení pak není strach o život, ale pouze stres a samota. Všechny roviny mnohoznačné postavy bravurně vystihl v Dánsku žijící chorvatský rodák, divadelní, filmový a televizní herec Zlatko Buric. Právě on coby představitel Mila, hlavním pojítkem celé trilogie, protože jako jediný z jejího početného hereckého ansámblu vystupuje ve všech dílech.
(Česká televize)
Recenze (177)
Milo in trouble. 80% ()
Posledný diel trilógie sa nikam neponáhľa a emócie drží prekvapivo na uzde. A o to väčšou ranou vo finále zarazí posledný kliniec do diváckej “rozkoše” z odhalovania dánskeho podsvetia. Bez znalosti predošlých dielov, v ktorých vedľajšia postava Mila zaujala, ale nenakŕmila zvedavosť, by to nebolo ono. S ich znalosťou sa naopak jedná o vyvrcholenie temnejšie a intenzívnejšie, než divák očakáva. Refn tu zachádza do existencionálnych rozmerov, žánrovú gangsterku povyšuje na čierny obraz skrytých tieňov súčasnej spoločnosti. Dokreslovanie postupného eskalovania psychického vymknutia sa hlavnej postavy zvukovými ruchmi a ponurými hudobnými tónmi je presne ten druh režijnej invencie, ktorý si u autorských tvorcov vážim najviac. Chcem do jednej miestnosti zavrieť hladného Hannibala Lectera a sfetovaného Mila! ()
Konečne v hlavnej úlohe srbskí sympaťáci. "Milo, čo si to spravil, prečo si ich zabíjal? Jáj, tento je Albánec, tak to je v poriadku." Nehorázne živé, mäsnaté, šťavnaté a vrstevnaté postavy, ktoré majú na míle ďaleko k balkánskym karikatúram. Boss Milo dokonale prepína medzi bujarou srdečnosťou a "sfetovaným magorom, ktorý je schopný lúskať lebky kladivom" a počas tej hodiny, keď ho budú všetky tie albánske, turecké a poľské svine tlačiť do kúta, budete naňho kričať, aby sa konečne nasral. Alebo aby zavolal Radovanovi. Stane sa oboje a súkanie ľudských čriev do drviča odpadkov tak nie je pre diváka desivým zážitkom, ale obrovskou katarziou, pri ktorej by rád priložil ruku k dielu. Morálne veľmi pochybné, z filmárskeho hľadiska bravúrna prácička. Ako celá trilógia. ()
Třetí díl trilogie Dealer je zaručeně ten nejdrsnější ze všech tří dílů. Nejdrsnější a nejbrutálnější. Hlavně v tom smyslu, že vypráví příběh gangstera Mila, kterej má dvě rozdílné tváře, ale na ani jedné nedává znát brutální teror, který je schopný vytvořit. Posledních třicet minut jsou ze světa filmařské geniality, kde jsem jenom tupě zíral a pomalu a hodně nejistě si uvědomoval, jak je tenhle svět šílenej…Jakmile začaly titulky a začala hrát hodně zajímavá a depresivní skladba, tak jsem si uvědomil, jak šíleně jsem na televizi třeštil oči. Neuvěřitelný a dost drsný filmový zážitek. ()
Vrchol. V tom smyslu, že se tu všechny dílčí motivy předchozí dvou dílů spojují do neskutečně silného a filmařsky nekompromisního celku, který svinstva dosud tušená přesouvá divákovi na oči s řeznickou zjevností. Burič byl generátorem charismatu už v předchozích Pusherech, tady si ale vysloveně vychutnal kontrapunkt uzvařených seveřanů. Jeho Milo v sobě má onu srbskou teatrálnost, horkokrevnost a bezprostřednost, i punc nedotknutelného kmotra – o to bolestivější je jeho pád do jámy osamění. Trestem nejvyšším v sérii Pusher nejsou kulky nebo kudly, ale bezmocná samota a izolace. Trojka v tomto ohledu dochází nejdál, má nejvýraznější vnitřní "oblouk" při konstrukci hlavní postavy a závěr mistrovsky nehnutý a přitom křičící titulní pocit celé trilogie. Moderní Kmotr-feťák zablácené kodaňské periférie. Nic menšího Refnova trilogie není. ()
Tento díl je z celé trilogie bezesporu nejkrvavější. Hlavní postavou je Milo a setkáme se opět i s Radovanem. Atmosféra je hutná, ale čekal jsem nějaké lepší vyústění. Pro mě to skončilo moc brzo a moc nejasně. Vlastně se tam jen načrtl konflikt s Albánci, ale už se nedovíme jak to celé pokračovalo (asi špatně). Každopádně hluboká poklona Nicolasi Windingu Refnovi. ()
Refnová hvězdná kultovní trilogie o dealerech, která nemá konkurenci. Refn zajímavě vykonstruoval všechny tři díly, kde každý se zaobírá jednou z hlavních postav. První díl je asi nejvíce autentický s Kimem Bodniou, který padá z průseru do průseru. Druhý díl s Madsem Mikkelsnem mi příjde nejméně zajímavý, ale pořád slušný a finále s hlavním dealerem Zlatko Buricem, který se dostane do spárů Albánců. Slavko Labovic a jeho brutální úklid mrtvoly je už teď kultovní. Je to velmi surové, dánsky pochmurné, špinavé a realistické až z toho mrazí. Síla. 85% ()
Další obchod s drogami nevyšel, opět chybí hromada peněz, které je třeba vrátit a zase se hlavnímu hrdinovi lepí smůla na paty. Tentokrát si za to však milý Milo může sám. Zdroj průserů tedy nespočívá v promyšleném působení vnějších okolností, ale v jeho nevyrovnaném a neobratném charakteru. Navíc Milo není žádný frajer ani charismatický zabiják - leckdo v tom může spatřovat větší realismus (což je pravda), ale já se díky tomu nemám ve filmu, čeho chytnout. Nudná expozice trvala prakticky 80% filmu, vše samoúčelně směřuje pouze k jediné scéně, a to extrémně brutální a nechutné likvidaci dvou nebožtíků. Líbí se mi, že k vykreslení problémů plynoucích z nelegálního obchodu užil Refn jiných prostředků než akce, jenže prázdné dialogy ohledně oslavy narozenin nepůsobí příliš záživně... 5/10 ()
Tak trochu comedy of errors, humor tu ale nikdy nevstupuje do popředí a sledování zrovna téhle postavy bylo samo o sobě skvělý nápad, který dodává celému Dealer universu na rozměru rozsahu. ()
Třetí a doufám poslední výlet Nicolase Refna do prostředí kodaňské galerky. Bohužel, oproti předchozímu dílu vnímám opravdu výrazný sešup kvality, který zdaleka nesouvisí jenom s tím, že Zlatko Buric zkrátka není Mads Mikkelsen. Scénář je zřetelně slabší a tam, kde se nedostává na uvěřitelnosti postav a logice jejich chování, nahrazuje to Refn vulgarismem a explicitním zobrazením násilí. Scény likvidace těl byly dalece nad míru toho, co bych pro podobný spektákl považoval za vhodné. Celkový dojem: 35 %. Za jednu z mála zdařilých scén považuju tu, kde navenek vřelý vztah otce a dcery přechází bleskurychle v tvrdé licitování obchodních partnerů v drogovém byznysu. ()
„Menuju se Milo a sem závislej. Tak sem zas zpět. Cítím, že je čas, abych se dal dohromady, protože dnes slaví má dcera narozeniny. Bude jí 25. A já sem slíbil, že uvařím jídlo pro 45 lidí. Takže mám dost práce. Je pro mě důležitý, abychom měli povedenou oslavu. Hlavně si musím pamatovat, abych si nebral tu první dávku, pak bude vše v pořádku. Doufám, že tentokrát neklopýtnu.“ Protože Milovo klopýtnutí by mohlo mít pro jiné fatální následky…Odvážný tah obsadit vedlejší postavu z předchozích dílů do hlavní role kupodivu fungoval. Milo je natolik zajímavý, že diváka baví ho sledovat. Zvlášť, když se najednou poprvé stává dlužníkem on. Gradace děje si dává na čas, což zamrzí, ale od chvíle příchodu Poláků film dostane šťávu a nabere na obrátkách. A potěší i návrat starého známého. Každopádně Milo a jeho nepřítomný výraz při zbavování se těla je možná to nejdrsnější v celé trilogii. Ostatně celá ta chladnokrevná pasáž je chuťovka. A znovu nechybí otevřený konec. Dám solidní 4*, překvapivě jde asi o opravdu nejlepší ze všech 3 dílů. ()
Slaughterhouse-Three: A Duty-Dance with Death. Starý známý Milo má pod dozorem Radovana Karadžiće jeden ze svých náročných dnů. Nedaří se catering, rodinné vztahy, odvykačka ani byznys.. Kodaňské mezinárodní podsvětí do třetice a zase trochu jinak. Hodnověrnost zůstává neměnná, závěrečné bourání polského masa je děsivé svým nevybočením z nastaveného rámce všednosti. Cítíte se jak po zkažené sarmě, ale zároveň přemýšlíte nad tím, jestli ten hérák kouřící Norbert Lichý nakonec nemá dobré srdce. Osamělé. Zjizvené. Možná tam je.. ()
Ještě o kousek lepší, než první Pusher. Nikoli však tím, že je snad trochu krvavější, to v zásadě není zas tak důležité. Jde o to, že závěrečný díl trilogie je opět zcela jiný, než předchozí dva, je mnohem živelnější, realističtější a především neuvěřitelně depresivní. Refn nám nabízí pohled na jeden kurevsky náročný den v životě stárnoucího překupníka drog, který se snaží svůj život držet alespoň trochu v normálu. Zdánlivou slabost a únavu nejstaršího vycítí mladší „samci“ a pokusí se prodrat do čela tlupy. Ale v téhle branži platí zákon silnějšího a nestačí být silnějším jen fyzicky. Refnovi se podařilo dokonale přenést na plátno psychický vývoj hlavního hrdiny, budovaný každou scénou, každým dialogem, každým obrazem i detailem. Vrcholem filmu je pro mě scéna „rozhodnutí vzít/nevzít“, která je jedním slovem fenomenální, včetně hudebního podkreslení (ovšem, i kdyby rozhodnutí bylo opačné – vyvíjely by se další události jinak?). Závěrečná jatka jsou jen nevyhnutelným vyústěním. Zcela na hlavu je převrácená logika, která tvrdí, že celý film k nim jen samoúčelně směřuje (Refn nepoužívá násilí jako cíl, ale jako prostředek k tomu, co chce říct). ()
Příprava a následná oslava dceříných narozenin snad nikdy nebyla bizarnější. Vrchol dánské trilogie se zameřuje na sympaťáka Mila a jeho trable. Opravdu už jsem měl trošičku strach, když se sebou nechal můj oblíbenec takhle rýt, že ty albánské a turecké svině ho staví do nepříjemných situací a on s tím nic nedělá. Naštěstí v závěru pomůže Radovan a finálový úklid se stává nechutnou, ale zatraceně působivou třešničkou na dortu. Pamatuj si. Nikdy nic nedělej bez rukavic. ()
"KTO JE TO?" ..."Nejaký zasraný Albánec..." ...." Ó, DOBRÉ, DOBRÉ..."Chválim ČT2 za odvysielanie trilógie Dealer, čo určite nie sú filmy po 20.00. Vysielací čas po 23.00 zodpovedá drsnému pohľadu a brutalite. Dealer 3 je len pre silnejšie povahy. Keď si odmyslíme brutálne scény, je to v pohode film, kde sledujeme celkom sympatického staršieho gangstra Mila. Tento srbský gangster sa objavil v menšej úlohe i v Dealerovi 2. Milo má svoje zásady, je zo starej školy, ale mladá nastupujúca generácia na zásady sere a niekto sa ho pokúša okradnúť. Milo však ukáže, že si nevybrali dobre...Scéna likvidácie poľského gangstra je fakt poriadne drsná a pre ženské publikum asi nezvládnuteľná. Tu už je úplne jedno, či na reťazi visí mŕtvy človek alebo prasa, len sa toho treba zbaviť... Záver je trocha divne seknutý, rovnako zvláštny koniec je v Dealerovi 2. Tu ma to však mrzí viac, pretože ostáva veľa nezodpovedaných otázok. Je to trochu škoda, ale aj toto je kolobeh kriminálneho prostredia. Jeden umrie a nahradia ho ďalší dvaja. 80%. ()
Přál bych si aby film trval minimálně tak dlouho jako všechny díly Pána Prstenů. Srbský kuchtík téměř nesleze z plátna a po celou dobu se je na co koukat. Dokonce je divák svědkem i pravé zabíjačky na Balkánský způsob. Slovíčko "jebat" se prostě hned tak neoposlouchá. Řekl bych že tenhle poslední díl se mi líbil ještě více než první, který si přecejen místy vybral svou slabší chvilku. Za to trojka jakmile diváka chytne tak jej nepustí. Samozřejmý je hudební doprovod, který nám tluče příslušné scény razantně do palice. Aby náhodou ani na chvilku nevznikly pochybnosti že vlastně o nic nejde. S blížícím se koncem jsem se přistihl že jsem si přál aby čas ubíhal pomal ...... (Proto jako poctu ani já tento komentář nedokončím) :) ()
Viac než dôstojné zavŕšenie trilógie o dánskej pouličnej špine (pretože aj výraz "gangy" je pre nich príliš sofistikovaný - a mierny). Refn opäť povýšil a posledný diel je opäť ešte drsnejší a krvavejší, než predchádzajúci. A rovnako máme opäť inú hlavnú postavu - tentoraz konečne milujúceho otca, nezávislého zločinca, prekupníka drog, feťáka a sympaťáka Mila. Čo znamená opäť príbeh postavený na rovnakej, ale stále rovnako funkčnej schéme idyla-problém-veľký problém-vyriešenie problému podfarbený osobným pozadím hrdinu, čo je tentokráte snaha o vymanenie sa z drogovej závislosti a svadba dcéry. A samozrejme návrat slávi aj surové naturalistické vyznenie, prenasledujúca dokumentárna kamera a epizódne aj pár starých známych. Možno sa zdá, že sa dej rozbieha pomaly, lenže vy už dobre viete, že to nakoniec príde - a keď to príde, je to tradične poriadny nárez! Najmä, keď sa do toho zapojí "polepšený" Radovan. A Milovi sa jednoducho nedá nefandiť. Záverečná scéna v záhrade nad bazénom je tak trochu symbolická - ilustruje to, ako tretí Pusher vyznieva - teda rozklad a rozpad starého, ktoré je postupne nahrádzané novým; novou generáciou vyholených hláv, čakajúcich na svoju príležitosť. Opäť takmer na plný počet, len pocitovo čosi chýba. 85% P.S.: Chcem spin-off, v ktorom sa nasratý Radovan postaví proti tým hnusným muhamedánom a Poliakom, a poriadne ich nakope. Milo a jeho kladivko sa môžu pokojne pripojiť. ()
Nejdrsnější díl dealerovské trilogie respektující plynutí času a stárnuté postav příběhu. ()
Poliaci, Srbi, Albánci= čistokrvní Dáni! ()
Pusher funguje najlepšie komplexne ako trilógia. Samostatný tretí diel by bez tých predchádzajúcich bol trochu vytrhnutý z kontextu. Síce som sa po Tonyho dvojke tešil na jeho pokračovanie, ale spätne musím uznať, že takéto rovnomerné rozloženie síl na jednotlivé postavy robí z Pushera celkom výnimočnú trilógiu. Možno pre množstvo fanúšikov je jej tretia časť vrcholom, pre mňa je Milo predsa len taký hulvát, že tí dvaja idioti a ich smiešne pozérstvo ma bavili viac. Trojka je najsmutnejším a najnekompromisnejším dielom, ale mne vo všetkých chýbal trochu silnejší príbeh a menšia stávka na náhody. Na druhú stranu život takéhoto typu ľudí o nepredvídateľných náhodách, prameniacich z ich podrazov a nefér hry, bude. Znova 70% ()
Reklama