Obsahy(1)
Rozvedená Pascale žije se svými syny, dvojčaty, ve venkovském sídle. Jednoho dne se rozhodne dům prodat a zařídit se pro sebe. Když domů pozve i svého nového přítele, její vztah se syny se vyhrocuje. Otevírá se otázka samostatnosti dětí a jejich schopnosti být bez matky. Film o nevyřešených rodinných křivdách a strachu z nového je intimním dramatem založeným na hereckých výkonech Isabelle Huppertové a bratrů Renierových. Komorní atmosféru dotváří statická kamera. Tíhu nevyřčeného zdůrazňuje voyeurské pozorování postav při běžných domácích činnostech, jako je večeře. Snímek nejvíce zarazí otevřeností vztahu matky a synů v intimních chvílích a nedostatkem komunikačních schopností při vyjadřování emocí. (Febiofest)
(více)Videa (1)
Recenze (13)
Velice slibně rozvinutý příběh o soužití matky se dvěma dospělými syny (lsabelle Huppert ve svých 51 letech vypadá hodně mladistvě a zase naopak Jérémie Reiner v 25 letech působí téměř o 10 let starší a tak mi to opticky na matku a syna moc nesedlo). Chybělo mi jakéhokoli vysvětlení příčin "zvláštního" chování matky k bývalému manželovi a v podstatě i k synům, a škoda konce "do vytracena", to že nakonec přeci jen opustili dům nic nevyřešilo, nebo snad ano? ()
Povedené zajímavé drama řešící problematiku rodinných vztahů. Film je natočený citlivým způsobem (taky s povedenou kamerou) a sanží se podat ne-neobvyklou situaci po rozvodu rodičů. Divák má možnost si udělat celkem jasnou představu o charakterech jednotlivých postav a o to víc je zajímavé sledovat vývoj jejich postojů během děje. Myslím, že to je z tohoto hlediska jeden z nejpovedenějších filmů vůbec, už dlouho se mi nestalo, že by na mě postavy působily tak obyčejně "lidsky"..jako taková rodinka od vedle (s trochou nadsazení). Vývoj postav také způsobil, že se můj názor na ně změnil asi třikrát a to tak, že naprosto. Jen postava matky mi pořád lezla na nervy a s tím svým "Je sais pas." už byla celkem na zabití. 3 hodně silné hvězdy a nejsem daleko od toho dát 4. ()
Klasicky, až staromódne, budovaná dráma, ktorá celý čas posobí na diváka chladne a indiferentne. Žiadna hudba, minimum pochopiteľných emócií, obmedzené len na zopár metrov štvorcových starého statku. A prišlo posledných pár minút a tie ma úplne zabili. Musím napísať, bratia Dardenneovci, pozor, traste sa. Alebo buďte radi. Akokoľvek. 2minútový hudobný "epilóg" je dychberúci. Pol hviezdičky zaň. A opäť veľké ticho.. ()
Přidala bych psychologické drama a musí na to být asi i to správné naladění. Rodinné vztahy, které jsou na nulové úrovni a my sledujeme postupně gradující a téměř očekávaný konec. Smutné, silné, a žel některé situace uvěřitelné. Absence hudby ještě navíc umocnila už tak tísnivou atmosféru. Je pravda, že tam většina situací, včetně konce zůstala otevřených a nezodpovězených. Ne, že bych to musela vědět do puntíku, ale proč manžel odešel, nebo proč se matka chovala tak zvláštním způsobem, alespoň některá z postav se mohla malinko víc rozvinout. Jinak spokojenost. ()
Skutečně realistický film a vztazích rozvedené matky a jejich synů. Synové s přispěním otce jsou přesvědčeni, že je tam pouze proto, aby se starala pouze o ně a jejich zchátralý dům, který jim otec zanechal. Navíc v domnění, že peníze jsou určené jenom pouze pro ně. Právo na její další soukromý život vůbec nechápou a vznkají z toho spory a hádky. Scéna kdy přizná a přivede si svého přítele domů a oni jen nechápavě hledí a nemohou uvěřit co jim o ni povídá je opravdu výborná. ()
Galerie (9)
Zajímavosti (1)
- Bratři Jérémie a Yannick Renierovi představují ve filmu dvojčata. Ve skutečnosti mezi nimi ovšem je věkový rozdíl 6 let, Jérémie je ročník 1981, Yannic 1975. (Nine)
Reklama